Brunonene
From Wikipedia, the free encyclopedia
Brunonene var en saksisk hertugslekt fra det 9. til det 11. århundre. Slekten antas å ha sitt navn etter Brun I av Sachsen (Bruno) som var hertug i Sachsen fra 866 til sin død i 880. Brun var eldste sønn av Liudolf av Sachsen og Brunonene er dermed sannsynligvis en gren av hertugslekten Liudolfingene som keiserne i Det ottonianske dynasti (Otto den store og hans etterkommere) tilhørte. Teorien om slektskapet er sannsynliggjort ved at Brun/Bruno og Liudolf er vanlige navn blant Brunonene, og at de hadde eiendommer i de samme områdene som Liudolfingene. Det er imidlertid ingen konkrete bevis for at Brunonene er knyttet til Liudolfingene, og det er ikke påvist at hertug Brun hadde barn.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bb/Bruno_dux.jpg/240px-Bruno_dux.jpg)
Brunonene bodde i grevskapet Derlingau i Niedersachsen og hadde sitt hovedsete i det som ble byen Braunschweig som direkte betyr Bruns by. Det er uklart om navnet henviser til Brun I av Sachsen.
Av de tidligste medlemmer av familien er nevnt en Hertug Liudolf i 942. Brun I, greve av Braunschweig er nevnt i 991. Mannslinjen i slekten døde ut med Egbert II, markgreve av Meissen i 1090, men hans søster Gertrude av Braunschweig hadde en datter Gertrude av Süpplingenburg som i 1127 giftet seg inn i Welf-dynastiet ved hertug Henrik den stolte (Henrik X) av Sachsen og Bayern. Huset Welf overtok gjennom dette brunonenes eiendommer.