![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/80/Azolla_caroliniana0.jpg/640px-Azolla_caroliniana0.jpg&w=640&q=50)
Andematbregneslekten
planteslekt / From Wikipedia, the free encyclopedia
Andematbregner (latin: Azolla) er en slekt av akvatiske flytebregner. Slekten er den eneste nålevende slekten i familien Andematbregnefamilien, Azollaceae. Slekten har 7 arter, og på engelsk heter de «Mosquito ferns»
Andematbregner (azolla) | |||
---|---|---|---|
![]() Azolla caroliniana
| |||
Nomenklatur | |||
Azollaceae, Azolla | |||
Populærnavn | |||
Andematbregneslekten | |||
Klassifikasjon | |||
Rike | Planteriket | ||
Divisjon | Karplanter | ||
Klasse | Bregner | ||
Orden | Flytebregner | ||
Familie | Andematbregnefamilien | ||
Økologi | |||
Antall arter: | 7 | ||
Utbredelse: | tempererte og subtropiske strøk | ||
Inndelt i | |||
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7c/Azolla_filiculoides_MUN.jpg/640px-Azolla_filiculoides_MUN.jpg)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/Canning_rv_azolla_10_gnangarra.jpg/640px-Canning_rv_azolla_10_gnangarra.jpg)
Andematbregnene vokser i tropene og subtropene inkl Amerika og Asia, og er ikke funnet med sporer i Nord-Europa. I Norge gjøres det av og til funn av arten andematbregne (Azolla filiculoides) i grøfter og dammer (Oslo 1927, Klepp 1995, Stokke 2001), men planten tåler ikke vinteren her.
Det er ikke uvanlig innen moderne botanisk taksonomi å henregne Azollaceae-familien som en underfamilie til familien Salviniaceae, under gruppen Salvinales innenfor klassen av bregneplanter[1]
Artene er små, spesialiserte og likner mest på arter av andematfamilien. Plantene flyter i vannet på bladene, og røttene henger løst ned i vannet. Plantene lever i symbiose med den blågrønne algen Anabaena azollae, som binder nitrogen fra luften og tilfører Azolla dette.
Planten kan doble sin biomasse på en halv uke, og kolonisere store ferskvannsområder på kort tid. begrensningen settes av tilgangen på fosfor, et mineral som plantene også er avhengige av. Planten kan produsere antocyanin og få vannoverflaten til å anta dyprød farge.
Plantene tåler verken frost eller saltvann. De har både kjønnet formering, og ukjønnet formering gjennom deling. Kjønnet formering ved hann- og hunnsporer skjer ved heterospori.