From Wikipedia, the free encyclopedia
Datorzinātne pēta informācijas un skaitļošanas teorētiskos pamatus, kā arī praktiskas metodes teorētisko pamatu ieviešanā un lietošanā datorsistēmās.[1][2][3]
Datorzinātne nereti tiek jaukta ar nozarēm, kurās noris darbs ar datoru, piemēram, informācijas tehnoloģijām, — tiek domāts, ka tā ir saistīta ar tādām nodarbēm kā datorspēļu spēlēšana, interneta pārlūkošana vai rakstīšana ar teksta redaktoru.[4] Nīderlandes datorzinātnieks Edsgers Deikstra ir teicis: "Datorzinātne ir par datoriem tikpat, cik astronomija ir par teleskopiem",[5] tā norādot, ka dators ir vien instruments, ar kuru strādā datorzinātnieki.
Organizācija CSAB, kura atbild par datorzinātnes studiju programmu akreditāciju ASV un citur pasaulē, ir noteikusi četras datorzinātnes pamata sastāvdaļas:[6]
Pēc Jāņa Zutera, Latvijas Universitāte Datorikas fakultāte profesora, datorzinātne var iedalīt 12 galvenajās sadaļās:[7]
Latvijas Universitātes Datorikas fakultātes datorzinātņu bakalaura studiju programmā obligātajā daļā iekļauti šādi kursi: Programmēšana, Datu struktūras un pamatalgoritmi, Datorsistēmu uzbūve, Datubāzes, Internets, tīkla etiķete un tiesiskais regulējums, Formālās gramatikas, Diskrētā matemātika, Matemātiskā analīze, Varbūtību teorija un matemātiskā statistika, Datubāzes pārvaldības sistēmas, Programmēšanas valodas, Automātu teorija, Algebra, Programminženierija, Nozares tiesību pamati, standarti, Darba aizsardzība un ergonomika, Formālās specifikācijas, Fizika, Operētājsistēmas.[8][jāprecizē]
Augstskolas visā pasaulē piedāvā apgūt datorzinātni bakalaura, maģistra un doktora līmenī.
Datorzinātnes bakalaura grādu Latvijā var iegūt Daugavpils Universitātē, Latvijas Universitātē, Latvijas Lauksaimniecības Universitātē, Rīgas Tehniskajā universitātē, Liepājas Universitātē, Transporta un sakaru institūtā un Ventspils Augstskolā.[9][jāprecizē]