![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/Pedro_de_Orrente_-_The_Sacrifice_of_Isaac_-_WGA16702.jpg/640px-Pedro_de_Orrente_-_The_Sacrifice_of_Isaac_-_WGA16702.jpg&w=640&q=50)
Upurēšana
From Wikipedia, the free encyclopedia
Upurēšana ir materiālo īpašumu, dzīvnieku vai cilvēku dzīvību ziedošana dievībai, lai to pielūgtu, iegūtu svētību vai piedošanu.[1] Pierādījumus par rituālistisku upurēšanu var atrast pirmskolumbiešu civilizācijās Vidusamerikā, kā arī senās Eiropas civilizācijās. Mūsdienās daudzas reliģijas praktizē upurēšanas rituālus, kas nav saistīti ar cilvēku upurēšanu.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/Pedro_de_Orrente_-_The_Sacrifice_of_Isaac_-_WGA16702.jpg/640px-Pedro_de_Orrente_-_The_Sacrifice_of_Isaac_-_WGA16702.jpg)
Dažādās kultūrās ir novēroti šādi pamatojumi cilvēku upurēšanai:
- Cilvēka upurēšana jaunu tempļu, tiltu vai citu būvju iesvētīšanai,
- Cilvēku upurēšana valdnieka, augstā priestera vai vadoņa nāves gadījumā; upurētajiem bija jākalpo vai jāpavada mirušo vadoni nākamajā dzīvē.
- Cilvēku upurēšana dabas katastrofu laikā. Sausums, zemestrīces, vulkānu izvirdumi utt. tika uzskatītas par dievību dusmām, un upuriem vajadzēja mazināt dievišķās dusmas.