From Wikipedia, the free encyclopedia
Bratislavos „Slovan“ – Slovakijos futbolo klubas iš Bratislavos.
![]() | ||||
Pavadinimas | ŠK Slovan Bratislava futbal a.s. | |||
Įkurtas | 1919 m. | |||
Stadionas | Štadión Pasienky, Bratislava | |||
Talpa | 13 000 | |||
Vadovas | ![]() | |||
Vyr. treneris | ![]() | |||
Lyga | Corgoň Liga (nuo 2006) | |||
2023–2024 | ![]() | |||
|
Klubas įkurtas 1919 m. Daugkartinis šalies čempionas ir taurės laimėtojas. Vienas iš sėkmingiausių klubų šalyje. UEFA čempionų lygos dalyvis.
Įkurtas 1919 m. balandžio 1 d. Bratislavos kavinėje „Panonia“ kaip I.ČsŠK Bratislava (Pirmasis Čekoslovakijos sporto klubas Bratislava). Pirmasis prezidentas buvo policijos kapitonas Ričardas Bruneris. Pirmoji klubo treniruočių aikštelė buvo Kučajda (Pasienky). Netrukus klubas persikėlė į Petržalką.
1922 m. I.ČsŠK tapo Slovakijos čempionais. Žymiausi to meto žaidėjai buvo Pavolas Šoralas, Štefanas Čambalas ir Štefanas Pribojus.
1938 m. pavasarį į klubą įsiskverbė antižydiškos nuotaikos, o auka tapo treneris József Braunas, vienas iš daugelio Bratislavos gyventojų, turėjusių palikti miestą. Pagal 1938 m. Miuncheno susitarimo sąlygas Čekoslovakija buvo išformuota, o atsirado Slovakijos Respublika. Klubo pavadinimas buvo pakeistas į ŠK Bratislava.
1940 m. rugsėjo 26 d. ŠK Bratislava žaidė pirmąsias rungtynes naujajame „Tehelné pole“ stadione.
1939–1945 m. laikotarpiu Slovakijos lygoje ŠK Bratislava keturis kartus laimėjo čempionų titulą.
1948 m. pakito klubo pavadinimas. Žinomas Sokol NV Bratislava pavadinimu. 1949 m. tapo Čekoslovakijos čempionais. Garsiausi to meto žaidėjai buvo Emil Pažický, Gejza Šimanský, Bozhin Laskov, Viktor Tegelhoff ir Teodor Reimann.
Veikiant politiniam ir ekonominiam spaudimui bei interesams, TJ ÚNV Slovan ir TJ Dimitrov susijungė ir 1961 m. rugpjūčio 5 d. sukūrė CHZJD Slovan Bratislava (CHZJD reiškė Juraj Dimitrov chemijos gamyklą).
1967–1968 m. sezoną „Slovan“ baigė antroje vietoje, iškovojo taurę Čekoslovakijoje ir dalyvavo UEFA taurės laimėtojų taurėje. Komandai vadovavo buvęs „Slovan“ žaidėjas Michalas Vičanas, kuris daugiausia dėmesio skyrė greitiems ir paprastiems žaidimams. 1969 metais Vičanas komandą nuvežė į žiemos turą po Argentiną.
1969 m. gegužės 21 d. komanda 1969 m. Europos taurių laimėtojų taurės finale 3:2 nugalėjo FC Barcelona. To meto žaidėjai buvo Ľudovít Cvetler, Vladimír Hrivnák, Ján Čapkovič, Karol Jokl, Alexander Horváth, Jozef Čapkovič ir Alexander Vencel.
1993 m. atkurta nepriklausoma Slovakija. „Slovan“ aukščiausioje šalies lygoje iškovojo titulus 1993–1994, 1994–1995 ir 1995–1996 sezonais. Kitus dvejus metus MFK Košice iškovojo titulą. „Slovan“ į Slovakijos 1998–1999 m. sezone tapo čempionais. Komandos žvaigždės tuo metu buvo treneris Stanislavas Griga ir žaidėjai Róbert Tomaschek, Miroslav König, Stanislav Varga, Tibor Jančula ir Ladislav Pecko. Vėliau klubo rezultatai buvo prastesni ir jie patyrė finansinių problemų. Jie buvo priversti parduoti geriausius savo žaidėjus. 2003–2004 m. sezono pabaigoje komanda iškrito į Slovakijos II lygą, kurioje praleido du sezonus.
2008–2009 m. iškovotas šalies čempionų titulas. 2009–2010 m. apginti titulo nepavyko, liko antroje vietoje.
O 2010–2011 m. sezone „Slovan“ su treneriu Karel Jarolím iškovojo ir čempionų titulą, ir Slovakijos futbolo taurę.
2020 m. „Slovan“ džiaugėsi pirmąja pergale UEFA Europos lygos grupių varžybose – kur žaidė trečią kartą.
2021–2022 m. sezone Europos Konferencijų lygos grupių etape pavyko pasirodyti dar geriau: surinko 8 taškus per 6 rungtynes. Pralaimėjo tik PAOK FC (Graikija) ir „Kobenhavn“ (danija) klubams.
Pastaruoju metu klubas išgyvena sėkmės laikotarpį – 2022 m. klubas džiaugėsi ketvirtuoju Slovakijos čempionų titulu paeiliui. 2021–2022 m. Slovakijos čempionate „Slovan“ patyrė tik du pralaimėjimus.[1]
2022 m. rugsėjo 8 d. 2022–2023 m. UEFA Europos konferencijų lygos grupių turnyro rungtynėse kovojo prieš Vilniaus „Žalgirį“.[2] Šios rungtynės baigėsi be įvarčių 0-0. 2022 m. lapkričio 3 d. įvyko lemiamos rungtynės, kuriose slovakai nugalėjo „Žalgirio klubą“ ir pateko į tolimesnį etapą. Aleksandaras Čavričius pasižymėjo dviem įvarčiais, o žalgireičių gretose Francis Kyeremeh. Slovakijos atstovai šventė pergalę rezultatu 2:1.[3][4]
Klubas turi ir moterų futbolo ekipą, kuri žaidžia elitiniame moterų futbolo divizione.
Atnaujinta: 2022 m. rugsėjo 8 d.[5]
|
|
| ||||||
Varžybos | Pasiekimas | Kartai | Metai | |||
Čempionatas | I vieta | 18 | 1940, 1941, 1942, 1944, // 1994, 1995, 1996, 1999, 2009, 2011, 2013, 2014, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
| |||
II vieta | 6 | 1939, 1943, // 2001, 2010, 2016, 2017
| ||||
III vieta | 6 | 1997, 2000, 2003, 2007, 2012, 2015
| ||||
Taurė | Nugalėtojas | 14 | 1970, 1972, 1974, 1976, 1982, 1983, 1989, 1994, 1997, 1999, 2010, 2011, 2013, 2017, 2021
| |||
Finalininkas | 7 | 1971, 1978, 2003, 2014, 2016, 2022, 2023
| ||||
Supertaurė | Nugalėtojas | 3 | 1994, 1996, 2009
| |||
Finalininkas | 3 | 1995, 1997, 2010
|
Pasiekimai Slovakijos aukščiausiojoje lygoje nuo 1939 metų. | |||
Pirmas kartas | Paskutinis kartas | Sezonų skaičius | Aukščiausia vieta |
1939 m. | 2022 m. | 3 | ![]() |
| ||||||
Varžybos | Pasiekimas | Kartai | Metai | |||
Čempionatas | I vieta | 8 | 1949, 1950, 1951, 1955, 1970, 1974, 1975, 1992
| |||
II vieta | 10 | 1952, 1956, 1960, 1964, 1967, 1968, 1969, 1972, 1976, 1991
| ||||
III vieta | 3 | 1948, 1961, 1993
| ||||
Taurė | Nugalėtojas | 5 | 1962, 1963, 1968, 1974, 1982
| |||
Finalininkas | 6 | 1965, 1970, 1972, 1976, 1983, 1989
|
Pasiekimai Čekoslovakijos aukščiausiojoje lygoje 1925–1993 m. | |||
Pirmas kartas | Paskutinis kartas | Sezonų skaičius | Aukščiausia vieta |
1935 m. | 1993 m. | 47 | 1 |
Slovakijos futbolo varžybos | |||
Sezonas | Pirmenybių lygmuo | Vieta | Taurė |
1993–1994 m. | I | 1 | taurė |
1994–1995 m. | I | 1 | f. |
1995–1996 m. | I | 1 | f. |
1996–1997 m. | I | 3 | taurė |
1997–1998 m. | I | 5 | |
1998–1999 m. | I | 1 | taurė |
1999–2000 m. | I | 3 | |
2000–2001 m. | I | 2 | |
2001–2002 m. | I | 6 | |
2002–2003 m. | I | 3 | finalas |
2003–2004 m. | I | 10 | |
2006–2007 m. | I | 3 | |
2007–2008 m. | I | 5 | |
2008–2009 m. | I | 1 | 1/2 f. |
2009–2010 m. | I | 2 | |
2010–2011 m. | I | 1 | taurė |
2011–2012 m. | I | 3 | |
2012–2013 m. | I | 1 | taurė |
2013–2014 m. | I | 1 | finalas |
2014–2015 m. | I | 3 | |
2015–2016 m. | I | 2 | |
2016–2017 m. | I | 2 | taurė |
2017–2018 m. | I | 2 | taurė |
2018–2019 m. | I | 1 | |
2019–2020 m. | I | 1 | |
2020–2021 m. | I | 1 | taurė |
2021–2022 m. | I | 1 | finalas |
2022–2023 m. | I | 1 | finalas |
2023–2024 m. | I | 1 |