From Wikipedia, the free encyclopedia
Senovės skandinavų kalba, arba senovės norvegų kalba, – šiaurės germanų kalba, apytiksliai iki 1300 m. vartota Skandinavijos gyventojų. Kalba maždaug aštuntame amžiuje išsivystė iš skandinavų prokalbės, kuri savo ruožtu kilusi iš germanų prokalbės. Po vikingų eros palaipsniui evoliucionavo į dabartines šiaurės germanų kalbas: islandų, Farerų, norvegų, švedų, danų.
Senovės skandinavų kalba | |
Kalbama | Skandinavija, Islandija, Grenlandija, Farerai, Škotija, Airija, Anglija ir Velsas, Meno Sala, Normandija, Vinlandas |
---|---|
Kalbančiųjų skaičius | 0 |
Kalbos išnykimas | Iki XIV a. evoliucionavo į įvairias šiaurės germanų kalbas |
Kilmė | Indoeuropiečių prokalbė Germanų prokalbė |
Rašto sistemos | Runos, vėliau lotynų abėcėlė (senovės skandinavų kalbos variantas |
Kalbos kodai | |
ISO 639-2 | non |
ISO 639-3 | non |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.