From Wikipedia, the free encyclopedia
Az SBB RBe 4/4 sorozat egy svájci motorkocsitípus, melyet a Svájci Államvasutak SBB használt, gyártói a svájci SIG, MFO, BBC. A motorkocsikat az SBB 1959-ben vásárolta a Gotthard vonal ingavonatainak továbbítására, legnagyobb teljesítménye 1988 kW 80 km/h sebességnél.
Ezt a szócikket át kellene olvasni, ellenőrizni a szöveg helyesírását és nyelvhelyességét, a tulajdonnevek átírását. Esetleges további megjegyzések a vitalapon. |
Ezt a szócikket némileg át kellene dolgozni a wiki jelölőnyelv szabályainak figyelembevételével, hogy megfeleljen a Wikipédia alapvető stilisztikai és formai követelményeinek. Indoklás: formázatlan |
SBB RBe 4/4 | |
![]() | |
![]() | |
RBe4/4; RBe540 | |
Pályaszám | |
1401–1482 vagy RBe 540 006–079 | |
Általános adatok | |
Gyártó | SIG;BBC;MFO |
Gyártásban | 1959, 1963–1966 1993–1998 (felújítva) |
Szolgálatba állás | 1960 |
Átépítés | |
Átépítő | SBB-Hauptwerkstätte Zürich (SBB központi főműhely Zürich) |
Éve | 1993-1998 |
Selejtezés | 2005-2014 |
Darabszám | 82 db |
Elődje | SBB RE4/4 I; BDe4/4; BDe 4/4 II |
Utódja | NPZ (RBDe 4/4); RABe 520 |
Műszaki adatok | |
Tengelyelrendezés | Bo'Bo' |
Nyomtávolság | 1435mm |
Indító vonóerő | 167 kN |
Teljesítmény | |
Névleges | 1988kW |
Engedélyezett legnagyobb sebesség | 125km/h km/h |
Ütközők közötti hossz | 23'700 mm |
Szolgálati tömeg | 68 t, Felújítás után: 72 64 t (Prototípusnál) t |
Legnagyobb tengelyterhelés | 17 t, Felújítás után: 18 t 16 t (Prototípusnál) |
Hajtás | Villamos |
Fékek | |
Típusa | Légfék és Visszatápláló villamosfék |
Vonatfűtés | Villamos |
Villamos vontatás | |
Áramnem | 15kV; 16,7 Hz ~ |
Áramellátás | Felsővezeték, ollós áramszedő (1 db) |
Vontatómotorok száma | 4 |
Fokozatkapcsoló | 28 fokozatú fokozatkapcsoló: N28i BBC gyártmány |
Kocsi / Motorkocsi | |
Ülőhelyek száma | 32 db nemdohányzó 2. osztály és 32 dohányzó 2. osztály db |
Összes férőhely száma | 64 |
Osztályok | 2 db 2. osztály középen elválasztva a WC-vel és a motorkocsi villamos szekrényeivel |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz SBB RBe 4/4 témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
1993-1998 között az eredeti motorkocsikat az SBB újjáépítette, melyek már RBe 540 sorozatjelölést kaptak.
A motorkocsikat az SBB elsősorban a Gotthard vonal ingavonatainak kiszolgálására szerezte be a régebbi Re 4/4 I mozdonyai helyett, nagyobb teljesítményük, visszatápláló fékezése, kétszárnyú ajtajai és a homlokfal átjárói miatt. A motorkocsikat felszerelték a Svájcban szokásos (Vst IIId) többes távvezérléssel, hogy együtt tudjanak működni a megfelelő vezérlőkocsikkal a Bt/BDt,az NPZ-vezérlőkocsijaival vagy az Re4/4I, Re4/4II(Re421), Re4/4 III, Re4/4 IV illetve Re6/6(Re620) mozdonyokkal is. A járművek eredetileg 64 ülőhellyel rendelkeztek melyek mind másodosztályúak voltak, 32 nemdohányzó, 32 dohányzó kivitelben. A motorkocsik az akkor szokásos zöld színre lettek festve.
Az első hat jármű (1401-1406) volt a prototípus, ezek több mint hat millió Frankba kerültek, 1959-1960 között készültek el. Az első járművet 1959 május 24-én mutatták be a sajtó képviselőinek. A prototípusoknak voltak hiányosságaik amiket a sorozatjárművekben már kijavítottak. A 76 sorozatjárművet (1407-1482) 1963 és 1966 között állították forgalomba, melyek már négy tonnával nehezebbek voltak az elődjeiknél.
A technikai berendezések nagy része a motorkocsik utastere alá került, ezért azok a normál kocsiknál magasabb utastérpadlóval és beszállószinttel rendelkeztek. A normál kocsiktól eltérően a WC motorkocsik közepén kapott helyet egy szekrénnyel melyben további műszaki berendezéseket helyeztek el. Köszönhetően a hagyományos transzformátor megcsapolásos fokozatkapcsolós (28 fokozat) vezérlésnek és a jármű sajátos erős vibrációjának a beceneve Schüttelbecher azaz rázó lett.
1992-től a megmaradó 74 sorozatjárművet az SBB Zürich-i főműhelye felújította, hogy a motorkocsik megfeleljenek az S-Bahn (elővárosi gyorsvasúti-HÉV-) követelményeknek. A tirisztor vezérlés beépítése végett az utastérből további négy ülőhelyet kellett feláldozniuk, mely által a motorkocsi vezethetősége jelentősen javult. Utasok által nyitható automata toló-lengő ajtókat kapott a motorkocsi , melyekkel az NPZ-khez gyártott EW I és EW II modernizált kocsikhoz igazodott. Megkapták az új regionális festést a Kolibri normát is. A motorkocsik utasterében csak az ülések huzatának cseréjében történt változás.
Az átépítéssel egyidejűleg átszámozások is történtek a (1419 és 1454) selejtezése miatt, a számok a következőképpen alakultak:
A prototípus járműveket soha nem alakították át a sorozatjármű társaikhoz hasonlóan, azoknak elejeit átfestették a Seetalbahn fényvisszaverő színezése szerint, ezek lettek a Seetal-RBe4/4-ek
RBE 4/4 1405-öt az vasúti járművek Koblenz Tägerwilen-Gottlieben Egyesület depójába vitték.
2005-től kezdődően selejteztek néhány járművet:
Az RBE 540 019 eladták az Oensingen-Balsthal Railway (OeBB) 2005 júniusában, valamint az 540 074; 540 006 Balsthal-ba alkatrésznek. 2006-tól a motorkocsikat nagyobb számban selejtezték. A 2014-ig SBB kiselejtezte járműveit, majd 2015 végéig az OeBB is.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.