(1814-1889) hírlapíró, színműíró, iskolaigazgató, a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagja From Wikipedia, the free encyclopedia
Pilisi Neÿ Ferenc (Pest, 1814. május 26. – Budapest, 1889. szeptember 11.) hírlapíró, színműíró, a pesti belvárosi reáliskola igazgatója, a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagja.
Neÿ Ferenc | |
![]() | |
Született | 1814. május 26. Pest |
Elhunyt | 1889. szeptember 11. (75 évesen) Budapest |
Állampolgársága | magyar |
Nemzetisége | magyar |
Házastársa | pilisi Pilisy Angéla |
Foglalkozása | hírlapíró, színműíró, iskolaigazgató |
Sírhelye | Fiumei Úti Sírkert[1] |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Neÿ Ferenc témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Neÿ Ferenc soproni, majd szombathelyi kereskedő fia. Pesten született, Budán keresztelték. A hat gimnáziumi osztályt és a kétévi líceumi tanulmányt Szombathelyen végezte, majd orvosnövendék lett Pesten és Bécsben. Az orvosi pályához nem volt kedve, ezért Pozsonyba ment jogot tanulni. 1833. június 4-től 1841. augusztus 26-ig előkelő családoknál nevelősködött (Kisszántón Lányi István főispán, Brunszvik Ferenc, Sztáray Albert fiai mellett), később a pesti egyetemen a felsőbb neveléstanból tett vizsgát. Hírlapíró és belmunkatárs volt 1844. augusztus 19-ig, mely napon őt mint a kisdedóvó-képzőnek pályázat útján megválasztott igazgatóját, hivatalába az egyesületi elnök Festetics Leó gróf beiktatta.
1846-ban Máramaros, 1847-ben Zemplén vármegye táblabírájává nevezték ki (itt Petőfi Sándorral esküdött fel).
Még bölcselet-tanuló korában Szombathelyen 39 horvátországi tanulótársának, Bittnicz Lajos tanár megbízásából, rendes előadásokat tartott a magyar nyelvből és ezen tantárgyból ő adott nekik vizsgálati érdemsorozati osztályzatot. Ugyanott a magyar társaságnak jegyzője volt. 1846-48-ban a Döbrentei Gábor-féle szobormű-egyletnek, 1847-54-ben az Ürményi Ferenc elnöklete alatt álló magyar (Marastoni Jakab-féle) festészeti akadémiát gyámolító egyesületnek titkára; 1850-től 1861 végéig a képző-igazgatóság mellett a kisdedóvó-intézeteket Magyarországon terjesztő egyesület pénztárnoka, e mellett többször az egyesület helyettes titkára is volt.
1848-ban a magyar nevelési társaságnak és az első egyetemes tanári gyűlésnek (257 egyetemi, gimnáziumi tanár és tanító) megválasztott elnöke, a báró Eötvös József-féle könyvkiadó-egyesület, kisdedóvó-egyesületek, magyar (régebbi) iparegyesület, műegylet, Szent István Társulat, később még az állatkerti egyesület; népoktatási kör sat. választmányi és bizottmányi tagja volt.
1848-ban az iparegyesület által szervezett népszerű előadásoknál a magyar történelmet adta elő. Ugyanekkor nemzetőri főhadnagy a Radikálkör legiójában, majd a terézvárosi zászlóaljban hadnagy volt. Az 1848-as, 1861-es és 1867-es időszakban pestvárosi hatósági képviselő és Budapest egyesülése után is szakadatlanul fővárosi bizottsági tag volt. 1848 decemberében terézvárosi képviselőjelölt volt Trefort Ágoston visszalépésekor; e miatt 1849. szeptember 5-től november 1-jéig az Újépületben tartották fogva.
1857. január 1-től a pesti községi, akkor német tannyelvű, főreáliskolában mint a magyar nyelv tanítója működött. 1860 októberének elején a részben magyarrá alakított főreáliskola ideiglenes igazgatójává nevezte ki a városi hatóság, 1861. augusztus 3-án pedig a teljesen magyarrá lett reáliskola rendes igazgatója lett. Noha már 1861. október 15-én beköltözött a főreáliskolai lakásba, vezette még a kisdedóvó-képzőt is 1862. január 13-ig.
1858. december 15-én a Magyar Tudományos Akadémia levelező tagjának választotta és 1867 márciusától 1869 áprilisáig a bölcseleti osztálynak jegyzője volt. 1863-tól 1876-ig a reáltanárokat vizsgáló bizottság, 1868-tól 1872-ig a budapesti iskolatanács tagja, 1866-tól a budapesti, majd az országos tanáregylet elnöke volt.
1874-ben a Ferenc József-rend lovagkeresztjét kapta. 1887. június 13-án ő felsége a magyar nemességre emelte pilisi előnévvel. Meghalt 1889. szeptember 11-én Budapesten.[2]
A Nemzeti Színházban 1844-ben háromszor játszották a Kalandor című népszínművét. Ez a darab Szigligeti Ede Szökött katonájával szemben ötven aranyas pályadíjat nyert, de a közönségnek nem tetszett. Matild és Olga címmel regényt írt, ez Pesten, 1855-ben jelent meg. A magyar képeskönyv-irodalom fejlődésének segítésében is jelentékeny érdemeket szerzett.
Költeményeket, elbeszéléseket (eredetieket, valamint németből és franciából fordítva), társadalmi és közművelődési cikkeket, bírálatokat, tanügyi és emlékbeszédeket, stb. írt a következő lapokba, folyóiratokba, évkönyvekbe: Rajzolatok (1836-38.), Közlemények, Literaturai Csarnok, Életképek, Honderű, Pesti Divatlap, Századunk, Világ, Pesti Hírlap, Családi Lapok, Családi Kör, Hölgyfutár, Divatcsarnok, Literaturai Lapok, Irodalmi Őr, Sürgöny, Budapesti Hiradó, Jelenkor, Társalkodó, Hetilap, Magyar Sajtó, Pesti Hirnök, Vasárnapi Ujság (1856-58), Napkelet, Tanodai Lapok, Idők Tanuja, Kalauz, Emlény, Ajándok, Őrangyal, Országgyűlési Lant, István bácsi Naptára, Kliegl Könyv, Testvéri Szózat, Magyarország Képekben, Aradi Vészlapok, Pécsi Auróra, Losonci Phönix, Nevelési Emléklapok, Kisfaludy-Társaság Évlapjai, Országos Tanáregylet Közl., Főreáliskolai Tudósítványok, Közoktatás, Ellenőr, Pesti Napló, Hon, Budapesti Hírlap, Szeged Hálája, Szegedi Napló, Hasznos Mulattató, Szegszárd, Fővárosi Lapok, Tátra Vidék, Kárpátegyesületi Évkönyv, Kisdednevelés, Zemplén, Eger sat. Az Egyetemes Magyar Encyclopaediának is munkatársa volt.
Szerkesztette a Szent István Társulat által kiadott Családi Lapokat 1854. és 1855-ben; a Jahrbuch des Vereins zur Unterstützung der ersten ungarischen Malerakademiet 1852-ben; Az első magyar festészeti akadémiát gyámolító társulat Évkönyvét; A kisdedóvóintézeteket Magyarországban terjesztő egyesület Évlapjait 1852 és 1853-ról Pesten.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.