magyarországi község Csongrád-Csanád vármegyében From Wikipedia, the free encyclopedia
Nagytőke község a Szentesi járásban, Csongrád-Csanád vármegye legészakibb települése.
Nagytőke | |||
Park a Jókai utcában | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Dél-Alföld | ||
Vármegye | Csongrád-Csanád | ||
Járás | Szentesi | ||
Jogállás | község | ||
Polgármester | Szénászky Zsolt (független)[1] | ||
Irányítószám | 6612 | ||
Körzethívószám | 63 | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 359 fő (2023. jan. 1.)[2] | ||
Népsűrűség | 7,13 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 54,68 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Nagytőke weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Nagytőke témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
A falu Szentes és Kunszentmárton között található a Tőke-ér és a Veker-ér szögletében, a Tisza és Hármas-Körös is közel folyik a faluhoz. Határát majdnem teljesen körbeveszik a két előbbi város külterületei, csak északnyugat felől határos egy harmadik település, Szelevény területével.
Közigazgatási területén észak-déli irányban végighalad a 45-ös számú főút, így ezen közelíthető meg Kunszentmárton és Szentes központja, illetve Hódmezővásárhely felől is. A főútról a 4516-os útra kell lehajtani, ez vezet végig belterületének északi szélén és ez köti össze Szentes több külterületi határrészével (Magyartés, Zalota, Kurca-parti üdülőövezet) is.
Lakott területének keleti szélén végighúzódik a MÁV 130-as számú Szolnok–Hódmezővásárhely–Makó-vasútvonala, amelynek egy megállási pontja van itt, Nagytőke vasútállomás. Napi 1 pár közvetlen gyorsvonat köti össze Budapesttel.
A falut nevét először 1488-ban említik egy oklevélben Theuke (Thoke) alakban. A neve a magyar Tőke szóból ered, feltehetően a lakosok favágó foglalkozására utalt.
A török időket megsínylette a település: az 1570-es török adóösszeírás 26 családot említett, 1599-re a tizenöt éves háború idejére teljesen elnéptelenedett. A következő évszázadban lassan újratelepült a vidék, de a krími tatárok 1693-mas fosztogatásai során újra lakatlan lett. Nagytőke önálló falu csak 1952-ben lesz újra: Szentes benépesült határrészéből alakították ki a területét. A községi tanács 1951. december 30-án alakult meg, hivatalosan 1952. január 1-jétől vált el Szentestől. A faluban 3 termelőszövetkezet alakult, melyek idővel egyesültek, 1988-tól a szentesi Árpád Zöldségtermesztő Szövetkezet részévé váltak. A lakosság nagy része ma is a mezőgazdaságból él.
A lakosságszám csökken: 1960-ban még 1334-en laktak itt, 2002-ben már csak 506-an. A lakosság jelentős része külterületen él. A falu 2001-ben millenniumi emlékoszlopot állított, 2002-ben elkészítette címerét az újjáalakulás 50. évfordulójára.
A településen 2000. szeptember 3-án időközi polgármester-választást (és képviselő-testületi választást) tartottak,[6] a korábbi képviselő-testület önfeloszlatása miatt.[17]
A következő önkormányzati ciklus félidejéhez közeledve, 2004. június 13-án ismét időközi polgármester-választást kellett tartani Nagytőkén,[9] ezúttal az előző polgármester lemondása miatt.[18] A választáson elindult a négy évvel azelőtt leköszönt faluvezető is, de 28% körüli eredményével csak második lett három jelölt közül.
A 2014–2019 közti önkormányzati ciklusban Nagytőkének három első embere is volt, mivel ez alatt az öt év alatt két időközi polgármester-választás is zajlott itt; előbb 2016. szeptember 4-én,[13][14] majd 2018. december 9-én,[15][16] mindkét esetben a hivatalban lévő faluvezető lemondása miatt.[19][20]
Lakosok száma | 418 | 408 | 410 | 325 | 355 | 359 |
2013 | 2014 | 2015 | 2021 | 2022 | 2023 |
2001-ben a település lakosságának közel 100%-a magyar nemzetiségűnek vallotta magát.[21]
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 73,8%-a magyarnak, 0,2% cigánynak, 0,2% románnak mondta magát (25,7% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 20,1%, református 19,9%, evangélikus 0,5%, felekezeten kívüli 22,1% (35,9% nem nyilatkozott).[22]
2022-ben a lakosság 89%-a vallotta magát magyarnak, 0,8% románnak, 0,6% cigánynak, 0,6% szlováknak, 0,3% ruszinnak, 0,6% egyéb, nem hazai nemzetiségűnek (10,7% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). Vallásuk szerint 16,6% volt református, 15,8% római katolikus, 0,8% görög katolikus, 0,6% ortodox, 0,3% evangélikus, 0,3% egyéb katolikus, 27,9% felekezeten kívüli (37,7% nem válaszolt).[23]