From Wikipedia, the free encyclopedia
A Cuisenaire-rúdkészletek segédeszközök a matematika és az idegen nyelv tanításához. Segítségükkel kézzelfoghatóvá válnak a számok, a velük végzett alapműveletek, a törtek és az oszthatóság fogalmai.[1][2][3]
A rudakat Georges Cuisenaire (1891–1975) belga tanító alkotta meg. Caleb Gattegno az 1950-es évek kezdetétől népszerűsítette a készletet, mondván: Georges Cuisenaire megmutatta, hogy a hagyományos módszerrel tanulók közül azok, akik gyengén teljesítettek, a színes rúd készlet segítségével a nagyon jó kategóriába kerültek át.[4]
A rúdkészlet nem mindenkinek tud segíteni. A szám-szín szinesztézia színesnek mutatja a számokat, így a tanulót összezavarják a rossz színek. A rudak átszínezésének megengedése ezt a problémát megoldaná, de felvet egy újabbat: A gyerekközösségek sokszor nem tudják elviselni, ha egyik tagjuk különbözik a többitől, így a szinesztétát kiközösíthetik, mert más színű rúdkészletet használ. A szinesztézia sokkal gyakoribb, mint ahogy azt korábban vélték: 23 ember közül egy szinesztéta, és a szám-szín szinesztézia a gyakoribb típusok közé tartozik. Gyerekek között a szinesztézia gyakoribb.
Az eredeti készlet elemei:
Szín | Rövidítés | Hossz (centiméterben) |
---|---|---|
Fehér (White) | w | 1 |
Piros (Red) | r | 2 |
Világoszöld (Light green) | g | 3 |
Püspöklila/rózsaszín (Purple (or pink)) | p | 4 |
Sárga (Yellow) | y | 5 |
Sötétzöld (Dark green) | d | 6 |
Fekete (Black) | b | 7 |
Barna (Brown (or "tan")) | t | 8 |
Kék (Blue) | B | 9 |
Narancssárga (Orange) | O | 10 |
Közép- és Kelet-Európában megváltoztatták a színezést, és a készletet kibővítették egy 12-es és egy 16-os rúddal. Ezt a készletet ismerjük mi.
Szín | Hossz (centiméterben) |
---|---|
Fehér | 1 |
Rózsaszín | 2 |
Világoskék | 3 |
Piros | 4 |
Sárga | 5 |
Lila | 6 |
Fekete | 7 |
Barna/bordó | 8 |
Sötétkék | 9 |
Narancssárga | 10 |
Zöld | 12 |
Sötétbarna | 16 |
A matematika tanításában különböző korú tanulók oktatására használják, így taníthatók vele a következő fogalmak:[5]
A nyelvtanításban a csendes módszer támaszkodik a színes rudakra:[6]
A módszer más eszközöket, például színkódolt kiejtési útmutatókat is használ, hogy az idő előrehaladtával a tanár helyett inkább a tanulók beszéljenek, főként a tanult nyelven.
Maria Montessori az első iskolájától kezdve használt színes rudakat a számok és a mértékegységek tanítására. Talán ez volt az első alkalom a színes rudak használatára a matematika tanításában.
Catherine Stern fából készült rudakat vezetett be, esztétikailag összeillő színekkel. A rudak nagyobbak voltak, mint a Cuisenaire-rudak. Használatukról a könyvek nagyjából abban az időben jelentek meg, mint a Cuisenaire-rudak.[9][10] Kiegészítőket is tervezett hozzájuk, mint dobozokat, mérőszalagokat. Tony Wing felhasználta Stern ötleteit, és a Cuisenaire-rudakhoz is gyártott hasonlókat.[11]
Seton Pollock 1961-ben mutatta be színfaktor rendszerét,[12] mely 1-től 12-ig javasolt színeket a rudak számára. Az 1 számára maradt a fehér. A kis prímek (2, 3, 5) számára az alapszínek (piros, kék, sárga); a nagyobb prímek számára szürke (7 világos, 11 sötét). A többi szám színét prímtényezőik színeinek keverésével lehet megkapni. Ezt a rendszert használta a Seton család, mielőtt csatlakoztak Edward Arnoldhoz.
Maria Montessori és Friedrich Fröbel használt rudakat számok szemléltetésére,[13] de Georges Cuisenaire tette világszerte ismertté a rudakat az 1950-es években. Könyve 1952-ben jelent meg, Les nombres en couleurs (Számok színekben) címmel. Cuisenaire hegedült, zenét és számolást tanított Thuin általános iskolájában. Azon csodálkozott, hogy miért könnyebb a gyerekeknek elkapni egy hangot, és miért nem találják könnyűnek és élvezhetőnek a matematikát. A zenével való kapcsolatot felhasználva kísérleteket végzett, majd 1931-ben tíz különböző hosszú rudat vágott ki fából, különböző színűre festette őket, és elkezdte őket használni a tanításban. 23 évvel később, 1953 áprilisában Caleb Gattegno elhozta tanítványait, hogy lássák a rudakat használatban. Ekkorra már megalapította az International Commission for the Study and Improvement of Mathematics Education (CIEAEM)[14] és az Association of Teachers of Mathematics szervezeteket, de ahogy a gyerekek a rudakat használták a korukhoz képest bonyolult feladatok megoldására, felvillanyozta.[15]
Gattegno diákközpontú megközelítése számos nevelőt inspirált, habár a segédeszközt sokan tanárközpontúan használták. Madeleine Goutard francia-kanadai nevelő az 1963-as Mathematics and Childrenben arról írt, hogy a tanárok nem tanítanak valami olyasmit, amit a gyerekek nem tudnak, hanem rávezetik őket, hogy maguk fedezzenek fel mindent.[16]
John Holt 1964-ben a How Children Fail-ben arról írt, hogy hibás az a gyakorlat, hogy az eszközzel mielőbb minél több tudást akarnak tölteni a gyerekek fejébe. Meg kell maradni a korábbi, rávezetéses módszernél. Ehhez lassítani kell.
Gattegno 1954-ben megalapította a Cuisenaire Companyt Readingben, Angliában.[17] Néhány évvel később több, mint száz ország 10 ezer iskolájában használták.[18] Az 1960-as és 1970-es években további helyekre jutott el az eszköz és a módszerek. 2000-ben az Amerikai Egyesült Államok központú Educational Teaching Aids (ETA) megszerezte az US Cuisenaire Companyt, és azóta az ETA/Cuisenaire üzletág foglalkozik a Cuisenaire-rudakkal és a hozzá kapcsolódó eszközökkel. 2004-ben az új-zélandi Michael Parekowhai képein és szobrain szerepeltek a rudak.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.