Általános és határozott igeragozás
From Wikipedia, the free encyclopedia
A magyar nyelv egyik jellemző sajátossága az általános és a határozott igeragozás,[1] vagyis az alanyközpontú nézőpont megkülönböztetése az igerendszerben a tárgyközpontútól. Az előbbit, ami magára az alanyra helyezi a cselekvés fókuszát, szubjektívnak is nevezzük; a második ezzel szemben a cselekvés tárgyát tartja fontosabbnak, ezért ezt objektív nézőpontnak is hívjuk.[2] Az igerendszerben ez a kettős nézőpont három szinten is megmutatkozik:
- a cselekvés vonatkoztatási rendszerében,
- az ige típusában és
- a ragozásban.