kínai filmrendező és producer From Wikipedia, the free encyclopedia
Tien Csuang-csuang ( ) (egyszerűsített kínai: 田壮壮; hagyományos kínai: 田壯壯; pinjin: Tian Zhuangzhuang, magyaros átírás szerint: Tien Csuang-csuang, Peking, 1952. április 23.) kínai filmrendező és producer. A kínai filmművészet ötödik generációs alakjainak egyike.[1]
Tien Csuang-csuang ( ) | |
![]() | |
Tien Csuang-csuang ( ) a Torontói Nemzetközi Filmfesztiválon (2009) | |
Született | 1952. április 23. (72 éves) Peking, ![]() |
Állampolgársága | kínai |
Nemzetisége | kínai |
Szülei | Yu Lan Tian Fang |
Foglalkozása | filmrendező, producer, a pekingi filmakadémia professzora |
Iskolái | Pekingi Filmakadémia |
Kitüntetései |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Tien Csuang-csuang ( ) témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Tien Csuang-csuang ( ) 1952-ben született Pekingben. Apja az 1930-as évek híres színésze, Tien Fang ( ), aki 1949 után a Beijing Film Stúdió vezetője volt. Anyja Jü Lan ( ) színésznő, aki a Beijing Children's Film Stúdiót irányította.[2] Szülei filmes elfoglaltsága miatt Tient ( ) jórészt nagymamája nevelte föl, szülei pozíciója meglehetősen kényelmes gyermekkort biztosított neki.[3] Ugyanakkor a szülők vezető filmes karrierje miatt Tien ( ) erősebben megszenvedte a kulturális forradalom hatásait, apját és anyját is kivégezték.[4] Rendező kollégájától, Csen Kajkotól ( ) eltérően Tien ( ) sosem csatlakozott a Vörös őrséghez és így végül vidékre küldték Jilinbe, mint az úgynevezett „rossz családok” számos gyermekét.[5][6]
Mozis családból való származása ellenére Tien ( ) kezdetben nem akart szülei nyomába lépni. 1968-ban besorozták a kínai hadseregbe, ahol három évig szolgált.[7] Ott találkozott egy háborús fényképésszel, aki megismertette vele a fényképezéssel. Öt évi fotózás után Tien ( ) végül úgy döntött, operatőri munkára vált és operatőr asszisztensként állást találsz a Beijing Agricultural Filmstúdióban.[7]
1978-ban, három évnyi munka után a stúdióban Tien ( ) sikerrel jelentkezett a Pekingi Filmakadémiára.[8] Azonban életkora miatt kénytelen volt a rendezői szakra jelentkezni az operatőri szak helyett.[8]
Még tanulmányai előtt rendezte az Our Corner című rövidfilmjét 1980-ban, mely Si Tieseng ( ) történetéből készült. Tulajdonképpen ez az első film, melyet az ötödik generációs filmesek egyike készített.[9] Évekkel később a rövidfilmet oktatófilmként vetítették a filmakadémia professzorai megismertetve Tient ( ) a színészek és filmkészítők új generációjával.[9] Az Our Corner sikere illetve filmes tapasztalata miatt Tien ( ) a filmakadémia diákjainak vezetője lett. Nem csak tehetségéért csodálták, de a mások tehetségét felismerő szeméért és barátaihoz való hűségéért is, akik közül legnevezetesebb Hou Jung ( ), aki Tien ( ) számos korai munkájában operatőre volt.[10]
1982-es diplomaszerzése után a Beijing Film Studióban dolgozott, de más stúdiók számára is készített filmeket.[6] Művei között voltak televízió műsorok és gyerekműsorok is (Red Elephant).[6]
Tien ( ) néhány '80-as évekbeli kísérleti filmjével szerzett nemzetközi ismertséget, az On the Hunting Ground és A lótolvaj című filmekkel, melyek Kína etnikai kisebbségeinek témájával foglalkoznak.[6] Bár mindkét film meleg fogadtatásra talált külföldön, és Martin Scorsese filmrendező A lótolvajt kedvenc 1990-es évekbeli filmjének nevezte, miután azt bemutatták az Egyesült Államokban,[11] egyik sem aratott hazai sikert.[4] Ezt követte néhány életképes film, mint a Street Players (1987) (első filmje a Beijing Film Studiónál), a Rock 'n' Roll Kids (1988) és a Li Lianying: The Imperial Eunuch című történelmi kosztümös film (1991).
Tien ( ) számos korai munkája kapott negatív visszajelzést a kínai kormánytól. Például televíziós producerek elutasították, hogy Our Corner című rövidfilmjét képernyőre tűzzék,[12] és első jelentős filmjét, az 1984-es September című filmjének számos jelenete végezte a vágószoba padlóján a cenzúra miatt.[13] A rendező nem találkozott szembe munkáinak igazán komoly következményeivel egészen A kék papírsárkány című 1993-as politika drámájáig, melynek témája a kommunista Hundred Flowers elnevezésű mozgalomtól a szintén kommunista Great Leap Forward gazdasági és társadalmi irányzaton át a kulturális forradalom volt. Az 1950-es és 1960-as évek kommunista politikájának óvatos kritikája fekete báránnyá tette a drámát a Beijing Filmstúdióban, el is utasították a központi jóváhagyás kérését, hogy külföldre küldhessék utómunkálatokra.[14] A kék papírsárkányt állítólag Tien ( ) barátai csempészték ki az országból, így kerülhetett el jóváhagyás nélkül külföldi filmfesztiválokra, mint például az 1993-as cannes-i filmfesztivál. Az ellentétek miatt Tien ( ) 1994 márciusában elhagyta a filmstúdiót,[14] és egy hónappal később egyike lett a kormány által fekete listára tett hat filmkészítőnek a hatodik generációs Vang Hsziaosuaj ( ), Ho Csiencsün ( ), Csang Jüan ( ), Csang ( ) felesége, a forgatókönyvíró Ning Taj ( ) és a dokumentumfilm készítő Vu Venguang ( ) mellett.[15]
A betiltások hivatalosan 1996-ig tartottak,[16] de Tien ( ) még évekig nem készített új filmet. Ehelyett inkább a produceri munkára, illetve Kína olyan új generációs rendezőinek útjának egyengetésére összpontosított, mint egykori művészeti rendezője Huo Csiencsi ( ), Lu Hszüecsang ( ) és Vang Hsziaoshuaj ( ).[17] Mentori szerepvállalása még a 21. században is folytatódott, olyan fiatal tehetségekkel, mint Ma Liven ( ) és Ning Hao ( ).[18]
Majdnem tíz évnyi rendezői kihagyás után egy Fei Mu mestermű, a Spring in a Small Time újrafeldolgozásával, a Springtime in a Small Town című kritikusok által elismert filmmel tért vissza 1948-ban.[19] A kék papírsárkány körüli bonyodalmak után a csupán öt szereplős film egyes kritikusok szerint Tien ( ) biztonsági játéka volt[20] ám a film politikai üzenetektől való mentessége nem rontotta a film visszajelzéseit. A Metacritic kritikákat gyűjtő weboldal 100-ból 84 pontos értéket jelez.[21]
2004-ben visszatért kedvenc témájához, a kínai kisebbségekhez a A "Tea és Ló útja" - Delamu, egy HD-dokumentumfilm keretében, mely Yunnan és Tibet lakóiról szól. A Delamu-t a The Go Master követte 2006-ban, mely egy legendás kínai go játékos, Go Seigen életrajzi filmje. Tien ( ) legutóbbi filmje egy történelmi eposz, a Kínában felvett The Warrior and the Wolf (Lang zai ji). A film eredeti főszereplője Ang Lee Ellenséges vágyak című romantikus drámájából ismert Tang Vej ( ) lett volna, de lecserélték őt Maggie Q színésznőre, miután az előbbi filmjét betiltották a kínai hatóságok.[22]
Év | Cím | Eredeti cím |
---|---|---|
1980 | Our Corner | 我们的小院 |
1980 | The Courtyard | 校园 |
1982 | Red Elephant | 红象 |
1984 | September | 九月 |
1985 | On the Hunting Ground | 猎场扎撒 |
1986 | A lótolvaj | 盗马贼 |
1987 | Street Players | 鼓书艺人 |
1988 | Rock 'n' Roll Kids | 摇滚青年 |
1989 | Unforgettable Life | 特别手术室 |
1991 | Li Lianying: The Imperial Eunuch | 大太监李莲英 |
1993 | A kék papírsárkány | 蓝风筝 |
2002 | Springtime in a Small Town | 小城之春 |
2004 | A "Tea és Ló útja" - Delamu | 茶马古道:德拉姆 |
2006 | The Go Master | 吴清源 |
2009 | The Warrior and the Wolf | 狼灾记 |
Év | Cím | Eredeti cím |
---|---|---|
1992 | Family Portrait | 四十不惑 |
1995 | The Winner | 赢家 |
1995 | Rain Clouds over Wushan | 巫山云雨 |
1996 | The Making of Steel | 长大成人 |
1998 | So Close to Paradise | 扁担·姑娘 |
2004 | Jasmine Women | 茉莉花开 |
2004 | Love of May | 五月之恋 |
2004 | Passages | 路程 |
2006 | Love in Memory | 爱的是你 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.