Hiei-hegy
From Wikipedia, the free encyclopedia
A Hiei-hegy (japánul: 比叡山, Hieizan) 848 méter magas szent hegy Kiotó és a Biva-tó között, a várostól északkeletre, ahol a Nara-kor (710–794) után az első nagy buddhista templomok épültek (Enrjakudzsi). Noha épp a császári udvart volt hivatva megvédeni az ártó hatásoktól, az itt lakó harcos szerzetesek (szóhei) már a 10. századtól kezdve terrorizálták a fővárost, és véglegesen csak Oda Nobunaga hegemón tudott leszámolni velük a 16. században. A Hieizan keleti lejtőjén áll ma is a Nobunaga pusztítása után újraépült buddhista Enrjakudzsi templom és a sintó Hie-nagyszentély. A hegyet a néphit a sintó istenek őshonának tartja, akik azonban „befogadták” a buddhista bodhiszattvákat, amikor a Heian-kor elején a buddhista császári udvar a hegy lábához, Heiankjóba vagyis Kiotóba költözött. A hegy és a templomkomplexum mind sintó, mind buddhista okokból egészen a legújabb időkig tiltott terület volt a nők számára.
Hiei-hegy | |
Magasság | 848,1 m |
Ország | Japán |
Hegység | Higashiyama |
Elhelyezkedése | |
é. sz. 35° 04′ 00″, k. h. 135° 50′ 18″35.066666666667, 135.83833333333 | |
A Wikimédia Commons tartalmaz Hiei-hegy témájú médiaállományokat. |
Ebben a szócikkben a japán nevek magyaros átírásban és keleti névsorrendben szerepelnek. |