Csang Hszün
kínai tábornok From Wikipedia, the free encyclopedia
kínai tábornok From Wikipedia, the free encyclopedia
Csang Hszün (egyszerűsített kínai írás: 张勋, tradicionális kínai: 張勳, pinjin: Zhāng Xūn, 1854. szeptember 16. – 1923. szeptember 11.) kínai hadúr és Csing ( ) lojalista volt. Csapataival Jüan Si-kajt ( ) segítette, és annak halála után 1917-ben tizenkét napra visszaállította a Csing ( )-dinasztia uralmát.
Csang Hszün | |
![]() | |
Császár | Hszüan Tung ( ) |
A Csing Birodalom miniszterelnöke | |
Hivatali idő 1917. július 1. – 1917. július 12. | |
Előd | Li Csing-hszi ( ) |
Utód | Tuan Csi-zsuj ( ) |
Született | 1854. szeptember 16. Fengszin, ![]() |
Elhunyt | 1923. szeptember 11. (68 évesen) Tiencsin, ![]() |
Párt | Royalist Party |
Foglalkozás | politikus |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Csang Hszün témájú médiaállományokat. |
1854. szeptember 16-án született Csianghszi ( ) tartomány Fengszin megyéjében. A hadsereg tagja lett, és 1896-tól Jüan Si-kaj ( ) parancsnoklása alatt állt. Ilyen minőségében Ce-hszi ( ) császárné katonai kísérője volt a bokszerlázadás idején. A Csing ( )-dinasztia 1911-es trónfosztása után Liangcsiang ( ) katonai kormányzója lett 1912-ig.[1]
1913-ban Csiangszu ( ) tartomány katonai parancsnokává nevezték ki. Csapatai és ő maga is megtartotta a császárság idejében viselt mandzsu copfot, ezért hadserege a „copfos sereg” -, ő maga pedig „copfos tábornok” néven híresült el. A második forradalom idején megtagadta, hogy megadja magát a Kuomintang ( ) erőinek, és tevékenyen segített Jüan Si-kaj ( ) elnöknek a forradalom leverésében.[1]
Csapataival bevette Nanking városát, és hatalmas rablást, valamint gyújtogatást rendezett. A nagy felfordulásban katonái tévedésből még a japán konzulátus munkatársait is megsebesítették. Amikor ez Csang ( ) fülébe jutott, azonnal odasietett, elnézést kért, és kártérítést fizetett.[2]
1916–17 között Anhuj ( ) tartomány katonai parancsnokaként tevékenykedett. 1917. július 1-jén csapataival elfoglalta Pekinget, a bukott császár Pu Jit ( ) ismét trónra emelte, ezzel végrehajtva a mandzsu restaurációt, és lemondatta az aktuális elnököt, Li Jüan-hungot ( ). Csang ( ) az államtanácsi tagságon kívül megkapta a főváros körüli Cseli ( ) tartomány vezetését és az északi tengeri kikötők vámügyeinek főfelügyelőségét is.[3]
A restauráció első napján kilenc ediktumot adatott ki a császárral az elnök lemondásáról, a héttagú államtanács- és a miniszterek kinevezéséről. A restauráció második napján ediktumban tiltotta meg a hercegek számára a politikába való beavatkozást, akik ezért szervezkedésbe kezdtek ellene. Az első komplikáció akkor adódott, amikor Li Jüan-hung ( ) nem volt hajlandó ténylegesen lemondani, és az elnöki palotát elhagyni. Amikor követet küldtek, hogy rábeszéljék a távozásra, már családjával és az elnöki pecséttel a japán követségre menekült. Hamarosan Tuan Csi-zsuj ( ) hadúr is megindult Peking irányába, ezért a lojalisták Mandzsúria hadurához, Csang Co-linhez ( ) kívántak segítségért fordulni. A küldött követet azonban elfogták a városon kívül, és erősítés nélkül Csang ( ) serege július 12-én elvesztette a harcot. A katonák levágták copfjaikat, és menekülőre fogták, Csang ( ) pedig a holland követségen keresett menedéket.[4]
Másnap lemondatták Pu Jit ( ) a trónról, és ezzel végleg véget ért a Csing ( )-dinasztia uralkodása Kínában. Csang ( ) Tiencsinben keresett menedéket, és itt élt a politikától visszavonultan, egészen 1923. szeptember 11-én bekövetkező haláláig.[1]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.