From Wikipedia, the free encyclopedia
A békaszittyós (Cypero-Juncetum bufonii (Felföldy 1942) Soó & Csűrös 1949) Borhidi Attila szerint az atlanti-boreális tóparti gyepek (Isoëto-Litorelletea Br.-Bl. & Vlieger, 1937) társulástani osztályába sorolt törpekákagyepek (Nanocyperion) társulástani csoportjában a látonyás csetkáka-társulások (Elatini-Eleocharitenion ovatae (Pietsch & Müller-Stoll 1968) Borhidi 2003 comb. nova hoc loco) alcsoportjának (más szerzők szerint csoportjának) egyik társulása.
Azonális, természetes pionír jellegű társulás, amely kevéssé kötött, tápanyagszegény talajokon, a leggyakrabban homokon alakul ki. Talajában legfeljebb alárendelt mennyiségű karbonát lehet. Állományai természetes környezeti fluktuációk részeként és antropogén pusztítás után egyaránt kialakulhatnak.
Magyarországon általános; különösen gyakori az alföldi folyók ár- és hullámtereken, sőt, magukban a medrekben is.
Megjelenése és fajkombinációja — a folyómedri állományaié — igen hasonlít az iszapgyopárosokéhoz (Dichostylido–Gnaphalietum uliginosi), viszont lényegesen különböznek a két társulás dominanciaviszonyai. A békaszittyós domináns fajai:
A társulást első leírói kultúrhatás alatt álló nedves, tavasszal vízzel borított, agyagos-sáros tarlókon vizsgálták. Az ilyen típusú termőhelyeken domináns fajai:
További állandó fajai:
Az ilyen helyeken is jellemző faj a barna palka, valamint a halvány gyopár (Pseudognaphalium luteo-album).
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.