From Wikipedia, the free encyclopedia
Tuarezi (طوارق), Kolektivno ime za grupu nomadskih berberskih plemena i konfederacija nastanjenih u saharskom području sjeverne Afrike po državama Niger, Nigerija, Burkina Faso, Senegal, Mali, Alžir i Libija.
Riječ Tuareg je arapskog porijekla koja je ušla u francuski jezik kao 'Touareg' , pa kao 'Twareg' ili 'Tuareg' u engleski, a čije se značenje prevodi sa 'napušteni od boga' . Drugi izvori navode da možda riječ dolazi po gradu Targa u južnoj Libiji. Imena kojim oni sami sebe nazivaju su Imouhar, Imouharen, Imashagen ( 'slobodan narod' ) ili Kel tamasheq (oni koji govore tamasheq). Poznati naziv za njih je i 'Plavi narod' , 'Plavi narod Sahare' ili 'Plavi narod pustinje' , koji dobivaju zbog svoje velike ljubavi prema indigo boji kojim je obojena njihova odjeća (vidi).
Tuareški jezici (طوارق) govore se u saharskom području Afrike i pripadaju berberskoj grani hamitskih jezika, kojima se služe tuareška plemena na području Alžira, Malija, Burkine Faso, Libije i Nigera. Ovi jezici su:
Jezici se služe pismom tifinagh (), nastao od starog berberskog rukopisa, čije je porijeklo pod svoj prilici punsko, a danas se koristi novijom varijantom neo-tifinagh.
Tuarezi su organizirani u 7 glavnih konfederacija (Ettebel) koje predvodi poglavica konfederacije, 'amenokal' (čiji je simbol moći bubanj tobol), te od još nekoliko manjih plemena:
Sjeverni Tuarezi
Južni Tuarezi
Aulliminden (Iullemmiden, Iullemmeden), u Azaouaku. Govore jezikom tawellemmet.
Ostalo
Tuaregi, Plavi ljudi Sahare, tradicionalno su pustinjski nomadi i trgovci i poznati kao veoma opasni ratnici. Njihovo feudalno društveno uređenje poznaje plemstvo koje se sastoji od plemića i zemljovlasnika, te vazala i robova. Ovi posljednji su to donedavno bili pripadnici naroda Bella. Nasljeđe je matrilinearno i žena ima veliki ugled u društvu, a plemić svoj položaj može naslijediti samo po majci. Obitelj je monogamna. Ekonomija se temelji na trgovini, te uzgoju neophodnih deva i koza u saharskom području i ovaca i goveda u Sahelu. Tradicionalna nastamba je šator koji se proizvodi od devine dlake, no u novije vrijeme mnogi Tuaregi postali su sjedilačko stanovništvo. Datulja, mlijeko i proso glavna su hrana ovih ponosnih ljudi.
Tuarezi imaju veoma dugu povijest koja počinje u sjevernoj Africi gdje je njihova prisutnost zabilježena još kod Herodota. Oni igraju vodeću ulogu u trans-saharskoj trgovini sve do sredine 20. stoljeća. Svojim karavanama prevoze robu koju kupuju i prodaju, cijelim saharskim područjem, krećući se uhodanim karavanskim putovima, a završavala je i u morskim lukama, odakle je dalje nastavljala svoj put u Europu i dalje. Tuarezi postupno unazad 2000 godina polako migriraju prema jugu osvajajući nova područja. U današnje vrijeme mnogi su postali sjedilačko stanovništvo koje se naselilo po rubnim gradićima zapadne Afrike na granici sa Saharom.
Većina, ako ne svi, Tuarezi su sljedbenici islama, odnosno sekti maliki, čije je učenje među njih u ranom 16. stoljeću uveo El Maghili. Kao i ostali pripadnici islamske vjere postoji vjerovanje u razne duhove poznate kao džinni, a za zaštitu uobičajeno je nošenje raznih amuleta. Muškarci svoje lica prekrivaju velom, koji se prvi puta stavlja u 25 godini, i poslije se više nikada ne skida. Veo prekriva cijelo lice osim očiju. Žene ovakve velove ne nose.