Planinarstvo obuhvaća sve čovjekove djelatnosti izravno i neizravno vezane uz vlastonožno kretanje u planinskim predjelima. Planinarstvo nije besciljno lutanje po brdima i osvajanje već osvojenih vrhova s kojih ćemo ionako ubrzo morati sići; naprotiv, planinarstvo je način i stil života, čitav niz aktivnosti koje suvremenom čovjeku život čine ugodnijim, zanimljivijim i nadasve ljepšim. Biti planinar znači obilaziti i upoznavati ljepote Zemlje, uživati u prekrasnim gorskim vidicima, stjecati nove prijatelje.
Planinarstvo u osnovi nije sport, jer tu nema natjecateljske borbe, koja je bitno obilježje svakog sporta.
Planinarstvo
Ovaj je članak potrebno napisati enciklopedijskim stilom. (Rasprava)Enciklopedijski članci pišu se sažeto, nekićenim i neutralnim jezikom.
Odlazak u prirodu i kretanje na čistom gorskom zraku predstavlja aktivan način odmora, koji unatoč uloženom fizičkom naporu, čovjeka ispunjava novom snagom i zadovoljstvom.
1974. proslava 100. obljetnice organiziranog planinarstva (organizirani: slet planinara na Platku, simpozij, zasjedanje Generalne skupštine Međunarodne planinarske organizacije u Delnicama, akademija u Zagrebu)
1974. izlazi prvo izdanje Poljakovog vodiča »Planine Hrvatske«
1975. izlazi zbornik »Hrvatsko planinarstvo«autora Željka Poljaka i V. Blaškovića
1977. silaz u Bunovac na Velebitu do tada najdublju poznatu jamu u Hrvatskoj (-534 m)
1991. osnovana Planinska satnija Velebit, poslije specijalna postrojba Glavnog stožera HV, sa 103 člana, koja u Domovinskom ratu brani južni Velebit
1991. 28.rujna Hrvatski planinarski savez je po drugi puta primljen u Međunarodni savez planinarskih organizacija (UIAA)
1993. speleološka ekspedicija u Lukinu jamu na Hajdučkim kukovima u Nacionalnom parku Sjeverni Velebit, jama je istražena do dubine -1355 m, prva jama dublja od 1000 m u Hrvatskoj
1994. druga speleoška ekspedicija u Lukinu jamu, spajanjem Trojame s Lukinom jamom i ronjenjem u sifonu na dnu jame, konačna dubina jamskog sustava Lukina jama-Trojama je -1392 m
1994. svečano obilježena 120. obljetnica hrvatskog planinarstva
1998. organiziran prvi pohod na najviši vrh Hrvatske - Dinaru
1998. obilježena stoljetnica izlaženja časopisa »Hrvatski planinar«
2004. u povodu 130. obljetnice hrvatskog planinarstva izdana »Zlatna knjiga hrvatskog planinarstva«Željka Poljaka
Planinarstvo
Predloženo je da se ovaj dio članka izdvoji u novi članak. (Rasprava)
Hrvatsko planinarstvo ima dugu tradiciju. S osnivanjem Hrvatskog planinskog društva (HPD) godine 1874.Hrvati su se uvrstili među prvih devet naroda na svijetu s planinarskom organizacijom.
1958. PD 'Platak' Rijeka organizira uspon na Kilimandžaro, prvi hrvatski pohod ekspedicijskog stila
1964. PDS 'Velebit' Zagreb organizira alpinističku ekspediciju u Norvešku
1965. hrvatski alpinisti sudjeluju u ekspediciji na Kavkaz
1969. članovi PD 'Zagreb' uspinju se na Demavand, najviši vrh Irana
1970. članovi riječke ekspedicije i PD 'Vihor' Zagreb uspinju se na Ararat
1971. prva hrvatska alpinistička ekspedicija PSH - Grenland
1984. peta hrvatska alpinistička ekspedicija – Fanske gore (Pamir)
1985. druga zagrebačka alpinistička ekspedicija – Huandoy (Peru)
1985. ekspedicija PDS 'Velebit' na Mjesečeve planine – Ruwenzori i Kilimandžaro (Uganda, Kenya)
1986. treća zagrebačka alpinistička ekspedicija – Ama Dablam (Himalaja)
1986. ZadraninBogdan Brakus uspinje se na šesti vrh na svijetu – Cho Oyu (Himalaja)
1987. četvrta zagrebačka alpinistička ekspedicija – Ngozumba Kang (Himalaja)
1989. Splitski alpinist Stipe Božić drugi puta na Mount Everestu
1989. peta zagrebačka alpinistička ekspedicija – Mount Everest s kineske strane
1990. prva zimska zagrebačka ekspedicija na Annapurnu I (Himalaja)
1991. Splitski alpinist Stipe Božić uspinje se na treći po visini vrh na svijetu Kangchenjunga
1993. Splitski alpinist Stipe Božić uspinje se na drugi po visini vrh na svijetu K2
1995. Hrvatska himalajska ekspedicija osvaja šesti vrh na svijetu Cho Oyu (Himalaja); s vrha skija Branko Šeparović, a malo niže D. Petrin skače padobranskim jedrom
1996. Hrvatska alpinistička ekspedicija penje prvenstveni smjer u neosvojenoj stijeni Igdlorssuit Havn towera na Grenlandu ( B.Čujić,D.Dular,V.Paušić,I.Kalan,M.Kajzelj)
1997. Hrvatska alpinistička ekspedicija penje se na Mount Everest, i to s tibetanske strane, i na vrh po prvi puta stavlja državnu zastavu.
1997. Stipe Božić zaključio je sve uspone na najviše vrhove svih 7 kontinenata
1998. Ekspedicija HPS usponom na Shishapamgmu (8027 m) zaokružuje uspone na osamtisućnjake u Tibetu (NR Kina)
2000. Ekspedicija na Hiunchuli u Nepalu pod vodstvom D. Berljaka
2000. Ekspedicija Saveza gorskih vodiča Hrvatske na Mt. Cameroon pod vodstvom Željka Gobeca
2000. I.ekspedicija Riječkog alpinističkog kluba - Aconcagua (vrh D.Boštjančić)
2001. Prvi hrvatski uspon skijama na Mt. Logan, najviši vrh Kanade (Branko Šeparović, M. Rodeš, Stipe Božić i Joško Božić)
2001. II. ekspedicija Riječkog alpinističkog kluba - Cordillera Blanca - nevado Uros, nevado Alpamayo, nevado Huascaran; uspone izveli: M.Pecić, F. Tomc, D.Boštjančić, I.Prebeg, A.Regent i vođa E.Sulić
2004. III. ekspedicija Riječkog alpinističkog kluba - Mt.Kenya i Kilimanjaro; uspone izveli: R.Ivančan, M.Krpešić i I.Prebeg
2005. uspon na Mt. Fuji, najviši vrh Japana, uspon izveli Ivana i Damir Gobec
2005. IV. ekspedicija Riječkog alpinističkog kluba - Cordillera Blanca - n.Uros, n.Ishinca, Tocllaraju, Artesonraju; uspone izveli: D.Pajić,R.Linić,D.Behlić,I.Ladavac,M.Kolanović,D.Pavić,E.Sindičić,V.Simičević,D.Veljković,M.Krpešić,D.Kršanac i vođa Z.Vikić
2006. Ekspedicija Saveza gorskih vodiča Hrvatske na Mera peak (6476m) u Nepalu. Vođe ekspedicije Vladimir Mesarić i Željko Gobec
2006. V. ekspedicija Riječkog alpinističkog kluba - Yosemite - napravljeno prvo hrvatsko ponavljanje smjera Muir Wall u stijeni El Capitana (L.Labinjan i Z.Vikić) te drugo hrvatsko ponavljanje smjera The Nose također u stijeni El Capitana (E.Sindičić i M.Krpešić)