Hidrotehničke melioracije su skup hidrotehničkih i (agrotehničkih) mjera, aktivnosti i građevina kojima se ostvaruju optimalni uvjeti za razvoj biljaka.
Hidrotehničke melioracije sastoje se od:
obrane od visokih voda,
površinske odvodnje,
podzemne odvodnje,
navodnjavanja.
Dijagrami prikazuju udio melioracijskih površina u Republici Hrvatskoj od ukupne površine tla i stupanj njihovog uređenja.
Površine koje su uređene uređajima za odvodnju ili uređajima za odvodnju i navodnjavanje, nazivamo melioracijskim površinama.
Slika prikazuje kopiju karte iz 1884. godine. Na slici se može vidjeti poplavno područje rijeke Vuke. Autor originalne karte - Joseph A. Knobloch civil ingenieur.
1876. god. “Društvo za regulaciju rijeke Vuke” osnovano u Osijeku
Geodetske podloge imaju obilježja visinske konfiguracije terena na kojima mogu biti vidljive postojeće građevine, infrastruktura, granice posjeda, korištenje zemljišta, vododjelnice.
Za melioracijske svrhe mogu biti korištena sljedeća mjerila 1:1.000, 1:5.000, 1:25.000, 1:100.000.
Iz hidroloških podloga su potrebne količine Oborina za promatrano područje. Količine služe kao osnovni ulazni parametar mjerodavne količine vode za odvodnju. Za dimenzioniranje melioracijskih sustava potrebno je poznavati Povratna razdoblja s ITP krivulje.
Iz hidroloških podloga za melioracijska istraživanja potrebna je i Bilanca vode.
Pedologija je znanost koja se bavi izučavanjem tla kao poljoprivredno-proizvodnog prostora, a meliorativna pedologija je dio pedologije koji se bavi pitanjima temeljite izmjene i poboljšanja tla vodeći računa o individualnosti svakog područja – ukazuje na problem i daje potrebne parametre vezane uz tlo. Dani problemi s potrebitim parametrima imaju visoko značenje za melioracijska istraživanja.
Geneza tla je traženih podataka, a pokazuje uzroke i zakonitosti određenih pojava u tlu. Dok su pedogenetski faktori (klima, reljef, matični supstrat, živi organizmi i vrijeme) potrebiti za određivanje pedogenetskih procesa.
Pedogenetske procese možemo razvrstati u 4 osnovne grupe procesa, a to su:
tvari koje tlo prima iz okoline - voda, kemijski elementi iz vode i atmosfere, org.tvar nastala biološkom aktivnošću, čestice donesene vjetrom.
gubici iz tla (dvosmjerni)- ET, gubitak dušika - denitrifikacija, oksidacije, erozija, gubitak vode
Premještanja - otopljenih tvari, aktivnošću faune, kružno kretanje biogenih elematata u tlu.
Klasifikacija tla
Pedološka klasifikacija prema, načinu vlaženja i kemijskom sastavu vode predstavlja važan segment pedoloških podloga.
Tlo se dijeli na osnovne tipove i podtipove. Ovdje ću spomenuti samo osnovne tipove tla, a to su:
Automorfna tla - nastaju u uvjetima deficitarnog i normalnog vlaženja oborinskom vodom koja se slobodno procjeđuje unutar profila (Aluvij).
Hidromorfna tla - nastaju zbog prekomjernog vlaženja oborinskom vodom ili stranim vodama različitog podrijetla (kapilarne, poplavne, visoke podzemne vode, cijedne vode).
Halomorfna tla – obuhvaćaju slana i alkalizirana tla nastala pod utjecajem nepovoljnih stranih voda.