Dijalekt (grč. διάλεκτος, dialektos) je naziv za govor određenog područja ili skupine ljudi. Dijalekt je hijerarhijski iznad razine govora određenog mjesta, a ispod razine narječja, odnosno jezika.[1] Jezikoslovna disciplina koja proučava dijalekte naziva se dijalektologija. Jezične zakonitosti konkretnih mjesnih govora, odnosno fonologija, morfologija, sintaksa, leksik[2] i ostale jezične razine se opisuju kroz terenska istraživanja. Na temelju opisa mjesnih govora dijalektolozi osmišljavaju podjelu dijalekata. Zbog različitih kriterija podjele, za jedan jezik ili narječje može postojati nekoliko podjela na dijalekte.
U stranoj literaturi pojam "dijalekt" koristi se u širem smislu tako da obuhvaća sve oblike jezika, uključujući i kodificirane idiome,[3] primjerice standardni jezik. U hrvatskom se jezikoslovlju standardni jezik ne naziva dijalektom, nego samo govorni (vernakularni, narodni, nestandardni) oblici jezika.[4]
U hrvatskoj dijalektologiji naziv narječje koristi se za skupinu dijalekata. Hrvatska se narječja dijele na štokavsko, kajkavsko i čakavsko,[5] a unutar njih razlikujemo dijalekte, koje uglavnom dijelimo prema refleksu jata: ikavski, ekavski, jekavski, ikavsko-ekavski.
Više informacija Willem Vermeer (1982.), Dalibor Brozović (1988.) ...
Zatvori
Više informacija Aleksandar Belić (1927.), Stjepan Ivšić (1936.) ...
Podjele kajkavskog narječja na dijalekte
Aleksandar Belić (1927.)[10] | Stjepan Ivšić (1936.)[11] |
Dalibor Brozović (1988.)[12] | Mijo Lončarić (1996.)[13] | Iva Lukežić (2012.)[14] |
Kriterij podjele:
konsonantizam
- istočni
- sjeverozapadni
- jugozapadni
Napomena: Zastarjela teoretska podjela.[15] |
Kriterij podjele:
akcentuacija
- Konzervativni govori
- zagorsko-međimurski
- donjosutlansko-žumberački
- Revolucionarni govori
- križevačko-podravski
- turopoljsko-posavski
Napomena: Stjepan Ivšić nije istražio kajkavske govore Gorskog kotara[16] i ne uključuje ih u svoju podjelu. |
Kriteriji podjele:
akcentuacija i konsonantizam
|
Kriteriji podjele:
akcentuacija i vokalizam
- plješivičkoprigorski
- samoborski
- gornjosutlanski
- bednjansko-zagorski
- varaždinsko-ludbreški
- međimurski
- podravski
- sjevernomoslavački
- glogovničko-bilogorski
- gornjolonjski
- donjolonjski
- turopoljski
- vukomeričko-pokupski
- donjosutlanski
- goranski
|
Kriteriji podjele:
akcentuacija i vokalizam
- Središnji dijalekti
- zagorsko-međimurski
- križevačko-podravski
- turopoljsko-posavski
- Rubni dijalekti
- sutlanski
- prigorski
- gorskokotarski
- zapadnoslavonski†
Napomena: Zapadnoslavonski dijalekt nestao u migracijama nakon 15.st.[17] |
Zatvori
Više informacija Aleksandar Belić (1909.), Pavle Ivić (1988.) ...
Podjele štokavskog narječja na dijalekte
Aleksandar Belić (1909.)[18] |
Pavle Ivić (1988.)[19] |
Josip Lisac (2003.)[20] |
Miloš Okuka (2008.)[21] |
Iva Lukežić (2012.)[22] |
Kriterij podjele:
refleksi jata
- istočni, staroštokavštinaa
- zapadni, novoštokavština
- istočni (ekavski)
- kosovsko-resavski
- šumadijski govori
- južni (jekavski)
- zetski
- hercegovački govori
- zapadni (ikavski) govori
- čakavštinab
- istočni (ikavski)
- zapadni (ekavski)
- južni (jekavski)
Napomene:
a) Aleksandar Belić smatra govore torlačkog narječja štokavskim govorima.
b) Pitanje pripadnosti čakavskih dijalekata i status čakavskog narječja nije bilo riješeno do 1977. godine.[23] |
Kriteriji podjele:
akcentuacija i refleksi jata
Napomena: Pavle Ivić smatra govore torlačkog narječja štokavskim govorima.[19] |
Kriteriji podjele:
akcentuacija, šćakavizam i refleksi jata
|
Kriteriji podjele:
akcentuacija, šćakavizam, refleksi jata i etnicitet
- Novoštokavski dijalekti
- Staroštokavski dijalekti
- Srednjoštokavski dijalekti
- prizrensko-južnomoravski
- svrljiško-zaplanjski
- timočko-lužnički
- Hrvatski štokavski dijalekti
Napomena: Miloš Okuka smatra govore torlačkog narječja štokavskim govorima. Ova podjela koristi etnicitet kao vanjezični kriterij podjele.[22] |
Kriteriji podjele:
šćakavizam i refleksi jata
- Predmigracijski dijalekti
nastali prije 15. st.
- Dijalekti nastali tijekom
i nakon migracija od 15. st.
Napomena: Iva Lukežić u svojoj podjeli štokavskih dijalekata ne uključuje istočnoštokavske dijalekte.[22] |
Zatvori
Willem Vermeer: On the principal sources for the study of Čakavian dialects with neocircumflex in adjectives and epresents, Studies in Slavic and General Linguistics 2, 1982., 279.-340. (ispravljeno izdanje iz 2009.)
Dalibor Brozović, Jezik, srpskohrvatski/hrvatskosrpski, hrvatski ili srpski, Jugoslavenski leksikografski zavod "Miroslav Krleža", Zagreb, 1988.
Josip Lisac, Hrvatska dijalektologija, 2. Čakavsko narječje, Golden marketing – Tehnička knjiga, Zagreb, 2009.
Iva Lukežić: Zajednička povijest hrvatskih narječja 1. Fonologija, Hrvatska sveučilišna naklada, Filozofski fakultet u Rijeci, Katedra čakavskoga sabora Grobnišćine, Zagreb - Rijeka - Čavle, 2012.
Stjepan Ivšić: Jezik Hrvata kajkavaca, Ljetopis JAZU 48, Zagreb, 1936.
Dalibor Brozović, Jezik, srpskohrvatski/hrvatskosrpski, hrvatski ili srpski, Jugoslavenski leksikografski zavod "Miroslav Krleža", Zagreb, 1988.
Mijo Lončarić: Kajkavsko narječje, Školska knjiga, Zagreb 1996.
Iva Lukežić: Zajednička povijest hrvatskih narječja 1. Fonologija, Hrvatska sveučilišna naklada, Filozofski fakultet u Rijeci, Katedra čakavskoga sabora Grobnišćine, Zagreb - Rijeka - Čavle, 2012.
Mijo Lončarić: Kajkavsko narječje, Školska knjiga, Zagreb 1996.
Mijo Lončarić: Kajkavsko narječje, Školska knjiga, Zagreb 1996.
Iva Lukežić: Zajednička povijest hrvatskih narječja 1. Fonologija, Hrvatska sveučilišna naklada, Filozofski fakultet u Rijeci, Katedra čakavskoga sabora Grobnišćine, Zagreb - Rijeka - Čavle, 2012.
Aleksandar Belić Zum heutigen Stande der serbokroatischen Dialektologie (Mit einer Karte), Rocznik slawistyczny, II, Krakow, 82.–103., 1909.
Pavle Ivić, Dalibor Brozović: Jezik, srpskohrvatski/hrvatskosrpski, hrvatski ili srpski, Jugoslavenski leksikografski zavod "Miroslav Krleža", Zagreb, 1988.
Josip Lisac: Hrvatska dijalektologija 1. Hrvatski dijalekti i govori štokavskog narječja, Golden marketing - Tehnička knjiga, Zagreb 2003.
Miloš Okuka: Srpski dijalekti, SKD Prosvjeta, Zagreb, 2008.
Iva Lukežić: Zajednička povijest hrvatskih narječja 1. Fonologija, Hrvatska sveučilišna naklada, Filozofski fakultet u Rijeci, Katedra čakavskoga sabora Grobnišćine, Zagreb - Rijeka - Čavle, 2012.
Milan Moguš, Čakavsko narječje, Fonologija, Zagreb: Školska knjiga, 1977.