Loading AI tools
צייר בארוק איטלקי (1555–1619). מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
לוּדוֹבִיקוֹ קַרַאצִ'י (באיטלקית: Ludovico Carracci; 21 באפריל 1555 – 13 בנובמבר 1619) היה צייר בארוק, יוצר תצריבים והדפסים איטלקי שנולד בבולוניה. יצירותיו מתאפיינות באווירה חזקה המופעלת על ידי מחוות רחבות ואור מהבהב היוצרים רגש רוחני ומיוחסת לאמנות איטלקית ממריצה, במיוחד אמנות פרסקו, שהייתה מרותקת למנייריזם פורמליסטי. הוא מת בבולוניה ב-1619.
![]() | |
דיוקן שנעשה על ידי אמן לא ידוע במאה ה-17 | |
לידה |
אפריל 1555 בולוניה, מדינת האפיפיור ![]() |
---|---|
פטירה |
13 בנובמבר 1619 (בגיל 64) בולוניה, מדינת האפיפיור ![]() |
תחום יצירה |
ציור ![]() |
זרם באמנות |
בארוק ![]() |
הושפע על ידי |
פרוספרו פונטנה, טינטורטו ![]() |
יצירות ידועות |
The Vision of Saint Francis of Assisi, Madonna and Child with St. Hyacinth, הבתולה והילד ![]() |
![]() ![]() |
לודוביקו למד אצל פרוספרו פונטנה (אנ') בבולוניה ונסע לפירנצה, פארמה ולוונציה, לפני שחזר לעיר הולדתו. יחד עם בני דודיו ממשפחת קראצ'י, אניבלה ואגוסטינו, עבד לודוביקו בבולוניה על מחזורי פרסקו המתארים את תולדות "יאסון ומדיאה" (1584) בפאלאצו פאבה, ואת תולדותיהם של "רומולוס ורמוס" (1590–1592) עבור הפאלאצו מאניאני (אנ'). התרומות האישיות שלהם ליצירות אלה אינן ברורות, אם כי אניבלה, הצעיר מלודוביקו ב-5 שנים, זכה לתהילה בתור הטוב מבין השלושה. זה הוביל לעבודה המפורסמת של אניבלה לאהבות האלים (אנ') בארמון פארנזה ברומא. אגוסטינו הצטרף לשם לאניבלה לזמן קצר.
אף שלודוביקו נשאר בבולוניה, אין זה אומר שהוא השפיע פחות, הביוגרפיה של לנצי מציינת שבסביבות 1585, לודוביקו ובני דודיו הקימו את מה שנקרא האקדמיה האקלקטית לציור, (שנקראת גם אקדמיה דלי אינקאמינאטי (אנ') (Accademia degli Incamminati)). ההשערות האחרונות יותר הן שלא הייתה אקדמיה מבוססת עם תוכנית לימודים, אלא שלודוביקו לימד רבים בסטודיו שלו.
אולם סטודיו זה דחף מספר אמנים מאזור אמיליה להצטיינות ברומא ובמקומות אחרים, ובאופן מיוחד עזר לעודד את מה שנקרא אסכולת בולוניה (אנ') של סוף המאה ה-16, שכללה את פרנצ'סקו אלבני (אנ'), גוארצ'ינו, גווידו רני, דומניקו דזמפיירי (דומניקינו) (אנ'), ג'ובאני לנפרנקו (אנ') ואנדראה סאקי (אנ'). בני משפחת קראצ'י גרמו לחניכים שלהם לצייר ציורים שהתמקדו בהתבוננות בטבע ובתנוחות טבעיות, והשתמשו בקנה מידה נועז בציור דמויות.[1] שניים מתלמידיו העיקריים של לודוביקו היו ג'אקומו קבדונה (אנ') ופרנצ'סקו קאמולו (Francesco Camullo).
בשנת 2009 הושב "הירונימוס הקדוש" של לודוביקו קראצ'י (בערך 1595) ליורשיו של ד"ר מקס שטרן (אנ'), סוחר אמנות יהודי גרמני נרדף ורכושו נבזז על ידי הנאצים.[2][3]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.