ח'יזוראן
ויקיפדיה האנציקלופדיה encyclopedia
אל-ח'יזוראן בנת עטאא' (בערבית: الخيزران بنت عطاء) הייתה שפחתו התימניה של הח'ליף העבאסי אל-מהדי, ואימם של הח'ליפים אל-האדי והארון א-רשיד.
לידה |
המאה ה־8 תימן ![]() |
---|---|
פטירה |
20 בנובמבר 789 בגדאד, בית עבאס ![]() |
מקום קבורה |
Al Khaisaran cemetery ![]() |
בן או בת זוג |
אל-מהדי ![]() |
![]() ![]() |
ח'יזוראן נחטפה בילדותה מביתה בידי בדואים אשר מכרו אותה בשוק העבדים של מכה לאל-מאמון בהיותו בחג'. כעבור זמן קצר הוא התאהב בה ונשא אותה לאישה. לח'יזוראן הייתה כריזמה חזקה ששכנעה את אל-מאמון למנות כיורשיו את שני בניה על פני צאצאיהן של נשותיו האחרות. בחצר, הייתה מבעלות בריתם של הברמכים. לח'יזוראן הייתה השפעה ניכרת על ענייני החצר ועל התנהלותם של שני בניה, השפעה שהורגשה גם בענייני מדינה. אל-האדי הרעילה בשל כך, אך היא ניצלה. לאחר מכן הייתה מעורבת ככל הנראה ברציחתו ובהחלפתו בבנה הצעיר, הארון א-רשיד שהיה בנה המועדף, בשנת 785.
ח'יזוראן נפטרה בשנת 789 ודמותה היוותה לדעת מבקרי ספרות רבים את היסוד לדמותה הספרותית של שהרזאד בסיפורי אלף לילה ולילה.