אלפבית פונטי בין-לאומי
מערכת אותיות וסמלים המייצגת צלילים של שפות מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
מערכת אותיות וסמלים המייצגת צלילים של שפות מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
אָלֶפְבֵּית פוֹנֵטִי בין-לאומי (באנגלית: International Phonetic Alphabet, ובראשי תיבות: IPA; בספרדית: Alfabeto Fonético Internacional, ובראשי תיבות: AFI) הוא מערכת אותיות וסמלים פונטית המבוססת בעיקרה על האלפבית הלטיני והאלפבית היווני. המערכת נבנתה בידי האגודה הבין-לאומית לפונטיקה כדי לשמש תקן לייצוג צלילי-דיבור בכתב. ב-IPA משתמשים מורים ולומדי שפות זרות, בלשנים, קלינאי תקשורת, זמרים, שחקנים, מִילונאים, יוצרי שפות מתוכננות ומתורגמנים.
ה-IPA נועד לייצג את מאפייני הצלילים שמהם מורכב הלקסיקון (ובמידה מוגבלת, הפרוזודיה) של השפה המדוברת: הגאים, פונמות, אינטונציה והפרדת מילים והברות. כדי לייצג מאפיינים נוספים של דיבור (כגון: חיכוך שיניים, גמגום, וצלילים המושמעים בעקבות שפה שסועה) ניתן להשתמש בתוספת של סימנים הנקראת "תוספות ל־IPA".
ה־IPA מייצג צלילים על ידי אותיות בודדות או על ידי צירופי אותיות וסימנים דיאקריטיים (סימני הֶבְחֵן). לדוגמה, הצליל של האות האנגלית "t" ניתן לייצוג ב־IPA בעזרת האות האחת [t] או בשילוב של אות וסימנים דיאקריטיים [t̺ʰ]. הדיוק הוא בהתאם לרצון לדייק. לעיתים תכופות משתמשים באות אחת לייצוג מגוון של צלילים בתוך שפה אחת (הדבר תלוי במידת הדיוק הנחוצה למתעתק). לדוגמה, האות "t" שאינה ייחודית לצליל מסוים יכולה לסמן את הצליל [t̺ʰ] או את הצליל [t] בהתאם לשימוש בשפה מסוימת.
האגודה הבין-לאומית לפונטיקה מוסיפה, משמיטה או משנה מדי פעם אותיות או סימנים דיאקריטיים. מאז השינוי האחרון בשנת 2005 יש 107 אותיות, 52 סימנים דיאקריטיים ו־4 סימנים פרוזודיים. כל אלה מוצגים באתר ה־IPA.
בשנת 1886 הוקם הארגון שמשנת 1897 ואילך ייקרא "האגודה הבין-לאומית לפונטיקה" (בצרפתית: l’Association phonétique internationale) על ידי קבוצה שבין חבריה היו מורי שפות בריטים וצרפתים, ובראשם הבלשן פּוֹל פּאסי (אנ'). האלפבית התבסס במקור על רפורמה בשיטת הכתיבה עבור השפה האנגלית הידועה בשם "אלפבית רומי". על מנת להפוך את השיטה לשימושית בשפות אחרות איפשרו לצלילי התנועות להשתנות משפה לשפה. בשנת 1888 שונה האלפבית כך שיהיה אחיד לכל השפות, ובכך הציבו תנאי מקדים לכל שינוי עתידי.
מאז היווצרותו עבר האלפבית מספר שינויים. האלפבית עבר שינויים והרחבות גדולות בשנים 1900 ו־1932 ונותר ללא שינוי עד כנס קיל בשנת 1989. שינוי מזערי נעשה בשנת 1993 בכך שנוספו ארבע אותיות עבור תנועות אמצעיות מרכזיות והוסרו אותיות שסימלו עיצורים מפונמים "אטומים". השינוי האחרון של האלפבית היה בשנת 2005 בהוספת אות עבור עיצור שפתי־שיני, מקיש (). מלבד הוספה והסרה של סמלים, שינויים באלפבית כוללים בעיקר מתן שמות חדשים לסמלים ולקטגוריות ושינוי צורות של אותיות קיימות.
תוספות לאלפבית הן יחסית חדשות. "תוספות ל־IPA" (אנ') היא מערכת של סמלים שנוצרה בשנת 1990. המערכת אומצה באופן רשמי בידי "האגודה הבין-לאומית לקליניקה פונטית ובלשנות" (אנ').
בתמונה להלן מופיעה טבלת האלפבית הפונטי הבין-לאומי המציגה את הסימנים הפונטיים של העיצורים הממוינים על פי ערכיהם הפונטיים. בצד ימין במרכז מופיע טרפז התנועות המציג את הסימנים הפונטיים של התנועות המסודרות בהתאם לערך הפונטי של כל תנועה.
צלילי שפות העולם | |
---|---|
עיצורים | |
בסיסי החיתוך | אופני החיתוך |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים |
ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים |
תנועות | |
מיקום התנועות | גובה התנועות |
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות | סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות |
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט |