יידיש
שפה יהודית הנכתבת באותיות האלפבית העברי / ויקיפדיה האנציקלופדיה encyclopedia
ייִדִישׁ או אידיש בעברית נקראת לפעמים גם אִידִית, היא שפה יהודית השייכת למשפחת השפות הגרמאניות ונכתבת באותיות האלפבית העברי. יידיש היא השפה הגרמאנית המודרנית היחידה שאינה נכתבת בכתב לטיני.
מדינות |
ארצות הברית ![]() מדינות אירופה ישראל ![]() קהילות יהודיות רבות בעולם |
---|---|
אזורים | מזרח אירופה ותפוצתה |
דוברים | 1,500,000~ |
שפת אם | 1,500,000~[1][hebrew 1] |
כתב | אלפבית עברי |
משפחה |
|
לאום |
המחוז היהודי האוטונומי ![]() בוסניה והרצגובינה ![]() בלארוס ![]() |
מוסד | ייוו"א, ליגה למען יידיש |
קוד שפה |
yi ![]() |
קוד ISO 639-1 |
yi ![]() |
קוד ISO 639-2 |
yid ![]() |
קוד ISO 639-3 |
yid ![]() |
ראו גם | שפה • כתב • רשימת שפות |
![]() ![]() |
בימי הביניים נקראה לרוב עברי-טייטש (לעיתים: עברי-דײַטש או בראשי תיבות: ע"ט) או לשון אשכנז, ולמן תקופת ההשכלה ז'רגון (בכתיב יידי: זשאַרגאָן), מושג שביטא זלזול בשפה. רוב אוצר המילים היידי הוא ממקורות גרמאניים, בין 20% ל-30% אחוז מהמילים הן ממקורות עבריים וארמיים, והנותר ממקורות סלאביים ורומאניים.
מאז התיישבותם בתחומי גרמניה במאה ה-9, שימשה הגרמנית-יהודית כשפתם העיקרית של האשכנזים, ונותרה כזו גם עם הגירתם מזרחה של רבים מהם. מסוף המאה ה-18, בעקבות האמנציפציה וההשתלבות הגוברת בחברה הכללית, זנחו יהודי מרכז ומערב אירופה את היידיש. במזרח אירופה לעומת זאת התרחשה בשלהי המאה ה-19 פריחה של תרבות יידיש, שכחלק מראייתה כשפה יהודית לאומית (בדומה לשפות לאומיות של כ-200 קבוצות אתניות שונות שאכלסו את האימפריה הצארית), התלוו לה ניסיונות לתַקְנֵן את השפה בהתבסס על הניבים המקומיים; בתקופה זו גם החל השימוש השיטתי בשם 'יידיש'. התרבות היידית הוסיפה לשגשג בברית המועצות, בפולין ובקרב המהגרים היהודים בארצות הברית עד לאחר מלחמת העולם השנייה. השואה, התערות הדור הצעיר ורדיפות סטלין הביאו את תרבות היידיש לסף ההכחדה. בתנועה הציונית, שקידמה את תחיית העברית כשפה בלעדית, הייתה היידיש סמל לגלותיות. כיום היא משמשת כשפה יומיומית בחלקים מסוימים של החברה החרדית, בעיקר אצל חסידים, ועודנה מדוברת בקרב יהודים יוצאי מזרח אירופה, בעיקר מבוגרים. היידיש זוכה לעניין גם בקרב צעירים ואקדמאים שוחרי פולקלור והיסטוריה אשכנזית.