Loading AI tools
מגזין מוזיקה מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
XXL הוא מגזין מוזיקת היפ הופ אמריקאי שהוקם בשנת 1997, המופץ על ידי טונסקוור מדיה (אנ').
![]() | |
תדירות | חודשי |
---|---|
סוגה | מוזיקה |
מו"ל | טונסקוור מדיה |
עורך ראשי | פרדו עלי |
תאריכי הופעה | 1997–הווה (כ־27 שנים) |
שפה | אנגלית |
מדינה | ארצות הברית |
ISSN | 1093-0647 |
xxlmag | |
![]() ![]() |
באוגוסט 1997,[1] האריס פבליקיישנס פרסמו את המהדורה הראשונה של XXL. היא הציגה את הראפרים ג'יי זי ומאסטר פי בכריכה כפולה.[2] בדצמבר 2006, השתלט XXL על מפיק ההיפ-הופ ועל התקליטן של המגזין Scratch (אנ') (מגזין נוסף בבעלות האריס פבליקיישנס), ומיתג אותו מחדש כ-XXL Presents Scratch Magazine. עם זאת, Scratch נסגר פחות משנה לאחר מכן בספטמבר 2007.
כותרים אחרים עם רימות מוגבלות הושקו תחת המותג XXL, בהם Hip-Hop Soul, Eye Candy ו-Shade45. המגזין פרסם פרויקטים מיוחדים רבים אחרים, כולל תוכניות סיור, מיקסטייפים ותקליטורי DVD בלעדיים. XXL גם מתחזק אתר פופולרי המספק חדשות היפ הופ יומיות, תכנים מקוריים ותוכן מהמגזין.[3]
בשנת 2014 רכשה טונסקוור מדיה (אנ') את XXL,[4] והמגזינים King ו-Antenna של האריס פבליקיישנס.
ב-14 באוקטובר 2014, טונסקוור הודיעה כי תמשיך בפרסום המודפס של XXL.[5] בדצמבר 2014, דיווחה החברה כי המגזין ייצא לאור על בסיס חודשי.[4]
עורכי העבר של המגזין כוללים את רג'ינלד סי דניס (לשעבר מ-The Source), שינה לסטר (לשעבר העורכת הראשית של RapPages ועורכת המוזיקה של Vibe), אליוט וילסון (לשעבר מ-The Beat Down Newspaper, אגו טריפ ו-The Source, כיום נמצא במשבצת מספר 7 ברשימת ה"דיגיטל 30" של The Source)[2][3] ודאטון תומאס (העורך הראשי לשעבר של King).
במאי 2009 התפטר דאטון תומאס מ-XXL והעורכת והמנהלת ונסטה סטן, שעבדה ב-XXL מאז 1998, מונתה לעורכת הראשית החדשה.[4]
באוגוסט 2005 חברו אמינם ו-XXL להוצאת מהדורה מיוחדת בשם XXL Presents Shade 45, שנועדה לתת חשיפה מקסימלית ל-Shade 45 כתחנת רדיו ובמקביל לתת חשיפה מקסימלית לחברת התקליטים שיידי רקורדס גם כן, כמו גם תקליטני הרדיו והאמנים של ג'י יוניט רקורדס.
מו"ל בכיר ב-XXL, ג'ונתן ריינגולד, הצהיר כי בדרך כלל מגזינים המתבססים על אמנים מסוימים אינם חיוביים, אך "מכיוון ש-Shade 45 הוא ערוץ רדיו ראפ אמיתי ולא מצונזר, הנישואין עם המותג XXL היו הגיוניים," בתחושה שזהו מה שיעניין את מעריצי הראפ.[2]
בספטמבר 2006, העלו XXL DVD מיוחד בן 90 דקות בשם XXL DVD Magazine Vol. 1, שהציג ראיונות בלעדיים ותוכן עם ראפרים גדולים כגון 50 סנט, אייס קיוב, פאט ג'ו, פול וול ומייק ג'ונס.[4]
בנובמבר 2008 XXL הוציאה את XXL Raps Volume 1, שכלל מוזיקה של 50 סנט, ג'י יוניט, קומון, ג'ים ג'ונס ופאבולוס.[3]
ב-20 באוגוסט 2013, XXL פרסמו את המהדורה ה-150 שלה, וחגגו 16 שנים להיווסדו של המגזין. הגיליון הציג את שער הסולו הראשון במגזין של דרייק, וראפרים כגון קנדריק לאמאר ו-B.o.B שסקרו אלבומים קלאסיים.[2]
החל משנת 2007 (בדילוג על 2008),[6] XXL מפרסמים את הרשימה השנתית "Freshman Class". הגיליון כולל עשרה אמנים לצפייה, כולם מופיעים על שער המגזין. ברשימה יש היסטוריה של הצגת ראפרים לא ידועים/מחתרתיים, כמו גם אמנים במגמת עלייה. הרשימה מייצרת באז שיווקי משמעותי בקרב מאזינים ואמנים כאחד, והיא זוכה בכך שהעניקה לאמנים רבים את התהילה הראשונית שלהם.[7][8]
מדי פעם, רשימת ה-Freshman Class עשויה להכיל תוספות נוספות כדי לכלול יותר ראפרים. ברשימות 2011, 2013 ו-2019, לדוגמה, היו 11 ראפרים. במקרה של רשימת 2013, XXL הוסיפו נקודת כבוד נוספת של הראפר צ'יף קיף (אנ') בשל היותו של האמן בכלא במשך שישה ימים, ולכן אינו יכל להשתתף בצילומים בניו יורק.[9] בשנים 2014 ו-2020, כללה הרשימה 12 ראפרים.
בשנת 2018, הצטמצמה הרשימה לתשעה אמנים בעקבות סירוב להופיע מהראפר ליל סקייס, שהאשים את הרשימה של אותה השנה בהונאה.[10][11] מחליפו של סקייס, הראפר ריץ' דה קיד, דחה את הרשימה גם כן.[12][13]
רשימת 2020 כוללת, לאחר מותו, ראיון של פופ סמוק שנבחר לאמן הראשון ברשימה לפני מותו.[14][15]
שנה | רשימה |
---|---|
2007 | סייג'ון, פליאס, ריץ' בוי, גורילה זו, ג'ואל אורטיז, לופה פיאסקו, ליל בוסי, קרוקד איי, פאפוס ויאנג דרו.[16] |
2009 | וייל, B.o.B, צ'ארלס המילטון, אשר רות', קורי גאנז, בלו, מייקי פאקטז, אייס הוד, קורנסי וקיד קאדי.[17] |
2010 | ג'יי קול, פיל, ניפסי האסל, פרדי גיבס, ביג שון, ויז קאליפה, או ג'יי דה ג'וסמן, ג'יי רוק, פאשאוון ודוניס.[18] |
2011 | מיק מיל, ביג K.R.I.T., סיהיי דה פרינס, ליל טוויסט, ילאוולף, פרד דה גודסאן, מק מילר, YG, ליל בי, קנדריק לאמאר ודיגי סימונס.[19] |
2012 | פיוצ'ר, קיד אינק, דני בראון, פרנץ' מונטנה, מאקלמור, דון טריפ, משין גאן קלי, הופסין, איגי אזליה ורוסקו דאש.[20] |
2013 | סקולבוי קיו, טרינידד ג'יימס, ג'ואי באדאס, אב-סול, לוג'יק, אקשן ברונסון, קירקו באנגז, טראוויס סקוט, דיזי רייט, אנג'ל הייז וצ'יף קיף.[9][21] |
2014 | צ'אנס הראפר, ריץ' הומי קוואן, איסייה ראשד, טיי דולה סיין, ליל דורק, קווין גייטס, טרוי אייב, ויק מנסה, ג'ון קונור, ליל ביבי, ג'ארן בנטון ואוגוסט אלסינה.[22] |
2015 | פטי ואפ, דג' לואוף, ראורי, קיד קיד, או ג'י מאקו, שיי גליזי, קיי קאמפ, ויינס סטייפלס, טינק וגולד-לינק.[23] |
2016 | ליל עוזי ורט, ליל יאכטי, קודאק בלאק, דנזל קארי, ג'י הרבו, דייב איסט, ליל דיקי, אנדרסון פאאק, דיזיינר ו-21 סבאג'.[24] |
2017 | קמאייה, א בוגי ויט דה הודי, PnB רוק, פלייבוי קרטי, אמינה, קאפ ג'י, קייל, אגלי גאד, MadeinTYO ו-XXXTentacion.[25] |
2018 | סקי מאסק דה סלאמפ גאד, ליל פאמפ, סמוקפורפ, JID, סטפלון דון, בלוקבוי JB, YBN נאמיר, ויפיספיונרל וטריפי רד.[13][26] |
2019 | קומטזין, טיארה וואק, דה-בייבי, ליל מוזי, רודי ריץ', קורדאה, YK אוסיריס, ריקו נאסטי, גאנה, בלופייס ומייגן די סטליון.[27] |
2020 | פולו ג'י, צ'יקה, NLE צ'ופה, ג'ק הארלו, ליל קיד, ליל טיג'יי, פאביו פוריין, קאלבוי, רוד וייב, בייבי קים, 24kGoldn ולאטו.[14] |
אמנים שסירבו להיכלל ברשימת ה-Freshman Class כוללים את ניקי מינאז', דרייק, XV, אייסאפ רוקי, יאנג ת'אג, PartyNextDoor, iLoveMakonnen, טורי ליינז, פוסט מאלון, יאנג MA, ג'וינר לוקאס, ליל סקייס, ריץ' דה קיד, בני דה בוצ'ר, ג'וס וורלד, דון טוליבר, דה קיד לארוי וליל טקה.[11][12][28][29][30]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.