Loading AI tools
מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
צלב הברזל (בגרמנית: Eisernes Kreuz) הוא עיטור גרמני, שהוענק על גבורה. העיטור המקורי הוענק בשנת 1813 במלחמות נפולאון על ידי פרוסיה, העיטור הוחיה והוענק שוב בשנת 1870 במלחמת צרפת–פרוסיה, בשנת 1914 במלחמת העולם הראשונה ולבסוף בשנת 1939 במלחמת העולם השנייה.
![]() | |
צלב האבירים עם עלי אלון מזהב, חרבות ויהלומים | |
פרטים | |
---|---|
מדינה |
![]() ![]() ![]() |
סוג | עיטור צבאי |
המעניק | השתנה לאורך ההיסטוריה |
סטטוס | עיטור היסטורי |
דרגות וסוגים | השתנה לאורך ההיסטוריה |
נוסד | 1813 |
בוטל/פורק | 1945 |
האדריכל הגרמני קרל פרידריך שינקל, עיצב את העיטור בשנת 1813 על פי בקשתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה. כהשראה לצלב הברזל השתמש שינקל בסימלם של האבירים הטבטונים. הצלב מעוצב כצלב פאטה.
על צלב הברזל של 1813 הופיעה שנת הנפקת העיטור (1813), האותיות FW (מסמלות את שמו של מלך פרוסיה פרידריך וילהלם השני), עלי אלון וכתר המלוכה הפרוסי.
עיצוב צלב הברזל של 1870 היה דומה, פרט לשינוי התאריך ל־1870 והאות W (שסימלה את שמו של מלך פרוסיה וילהלם הראשון). הצד האחורי של העיטור נותר ללא שינוי.
עיצוב של צלב הברזל במלחמת העולם הראשונה היה זהה חוץ משינוי השנה המופיעה על פניו ל־1914. ללוחמים, העיטור היה תלוי על סרט שחור עם שני פסים לבנים, לתומכי לחימה צבעי הסרט היו הפוכים.
העיצוב של מלחמת העולם השנייה כלל צלב קרס במרכז העיטור ומתחתיו את שנת פרוץ המלחמה (1939). העיטור היה תלוי על סרט בצבעים: שחור, לבן ואדום.
בשנת 1957 ממשלת גרמניה המערבית הוציאה מחדש את צלב הברזל למי שזכו בו בימי מלחמת העולם השנייה תוך החלפת צלב הקרס בעלי אלון שהיו נעדרי משמעות פוליטית.
צלב הברזל הוענק בארבע דרגות במלחמת העצמאות של פרוסיה.
צלב הברזל, דרגה שנייה (גרמנית: Eisernes Kreuz 2. Klasse) היה העיטור הנמוך ביותר במסדר צלב הברזל, הוענק על מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב, בסה"כ 16,938 צלבי ברזל דרגה שנייה הוענקו במלחמה.
צלב הברזל, דרגה ראשונה (גרמנית: Eisernes Kreuz 1. Klass) היה העיטור הבא במסדר, כדי לקבל אותו נדרש לבצע מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב ונדרש גם לקבל קודם את צלב הברזל דרגה שנייה, בסה"כ 638 צלבי ברזל דרגה ראשונה הוענקו במלחמה.
הצלב הגדול של צלב הברזל (גרמנית: Großkreuz des Eisernen Kreuzes) ניתן לגנרלים המצטיינים של פרוסיה במלחמה, בסה"כ 5 צלבים גדולים הוענקו, כדי לזכות בצלב הגדול נדרש קודם לקבל את הדרגות הנמוכות של צלב הברזל.
הכוכב של הצלב הגדול הייתה הדרגה הגבוהה ביותר של צלב הברזל במלחמת 1813, הדרגה נוצרה על ידי מלך פרוסיה פרידריך וילהלם השני והוענקה רק לפלדמרשל גבהרד לברכט פון בליכר כהוקרה על הגעתו בזמן לזירת הקרב בקרב ווטרלו ותרומתו להבסת נפוליאון.
מלך פרוסיה וילהלם הראשון החיה את העיטור להענקה במלחמת פרוסיה-צרפת שפרצה בשנת 1870, העיטור הוענק בשלוש דרגות.
צלב הברזל, דרגה שנייה (גרמנית: Eisernes Kreuz 2. Klass) היה העיטור הנמוך ביותר במסדר צלב הברזל, הוענק על מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב, בסה"כ 47,244 צלבי ברזל דרגה שנייה הוענקו במלחמה.
צלב הברזל, דרגה ראשונה (גרמנית: Eisernes Kreuz 1. Klass) היה העיטור הבא במסדר, כדי לקבל אותו נדרש לבצע מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב ונדרש גם לקבל קודם את צלב הברזל דרגה שנייה, בסה"כ 1,304 צלבי ברזל דרגה ראשונה הוענקו במלחמה.
הצלב הגדול של צלב הברזל (גרמנית: Großkreuz des Eisernen Kreuzes) היה הדרגה הגבוהה ביותר של צלב הברזל שהוענק לגנרלים, בני מלוכה ולמלך פרוסיה וילהלם הראשון, בסה"כ הוענקה 9 צלבים גדולים.
בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הקייזר הגרמני וילהלם השני החיה את עיטור צלב הברזל בפעם השנייה, העיטור ניתן בארבע דרגות.
צלב הברזל, דרגה שנייה (גרמנית: Eisernes Kreuz 2. Klasse) היה העיטור הנמוך ביותר במסדר צלב הברזל, הוענק על מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב, בסך הכל ארבעה מיליון צלבי ברזל דרגה שנייה הוענקו במלחמה.
צלב הברזל, דרגה הראשונה (גרמנית: Eisernes Kreuz 1. Klass) היה העיטור הבא במסדר, כדי לקבל אותו נדרש לבצע מעשה גבורה או הצטיינות בשדה הקרב ונדרש גם לקבל קודם את צלב הברזל דרגה שנייה, בסה"כ 145,000 צלבי ברזל דרגה ראשונה הוענקו במלחמה.
האות לצלב הברזל של 1870 היה אות שהוענק לחיילים שהיו מעוטרים בצלב הברזל ממלחמת פרוסיה-צרפת וזכו בצלב הברזל שוב במלחמת העולם הראשונה, האות היה תוספת מיוחדת שנלבשה מעל צלב הברזל של 1870.
הצלב הגדול של צלב הברזל (גרמנית:Großkreuz des Eisernen Kreuzes) היה הדרגה הבאה של צלב הברזל הוא הוענק לגנרלים הגרמנים, בסה"כ חמישה צלבים גדולים הוענקו.
הכוכב של הצלב הגדול היה הדרגה הגבוהה ביותר של צלב הברזל במלחמת העולם הראשונה, הזוכה היחיד היה פלדמרשל פאול פון הינדנבורג.
בשנת 1939 עם פלישתה של גרמניה לפולין ופתיחת מלחמת העולם השנייה היטלר החיה את עיטור צלב הברזל בפעם האחרונה.
צלב הברזל, דרגה שנייה (גרמנית: Eisernes Kreuz 2. Klasse) הוא העיטור הנמוך ביותר בגרמניה הנאצית עבור מעשה גבורה או הצטיינות אחרת בשדה הקרב.
הוענק החל מתאריך 1 בספטמבר 1939.
נענד במרכז החזה על סרט שהשתלשל מהכפתור השני של החולצה.
כ־3,000,000 חיילים זכו לקבל עיטור זה. מתוכם הוענקו שלושה עיטורים ליהודים ששירתו בצבא הפיני בצד יחידות הוורמאכט: ללוחם חי"ר סרן סלומון קלאס, לקצין הרפואה ליאו סקורניק ולחובשת דינה פוליאקוף. שלושתם סירבו לקבל את העיטור.[1]
צלב הברזל דרגה ראשונה נוסד בתאריך 1 בספטמבר 1939. מדובר בעיטור השני בחשיבותו של גרמניה הנאצית. על מנת לזכות בעיטור זה, החייל אמור להיות בעל צלב ברזל מדרגה שנייה, ובנוסף לבצע 3–5 מעשי גבורה יוצאים מגדר הרגיל וחורגים הרבה מעבר לחובותיו כחייל בשדה הקרב.
נענד על הכיס בצד שמאל של החזה.
סך הכול הוענקו כ־450,000 צלבי ברזל דרגה ראשונה במהלך המלחמה.
האות לצלב הברזל של 1914 היה אות שהוענק לחיילים שהיו מעוטרים בצלב הברזל ממלחמת העולם הראשונה וזכו בצלב הברזל שוב במלחמת העולם השנייה, האות היה תוספת מיוחדת שנענדהה מעל סרט העיטור של צלב הברזל של 1914.
סיכת הכבוד היה עיטור שהוענק לחיילים שכבר עוטרו בצלב הברזל דרגה ראשונה אבל מעשי הגבורה שלהם לא הצדיקו הענקה של צלב האבירים.
צלב האבירים של צלב הברזל (גרמנית: Ritterkreuz des Eisernen Kreuze) היה דרגה חדשה של צלב הברזל שנוצרה במלחמת העולם השנייה ונועדה להיות מקבילה של עיטור הפור לה מריט ממלחמת העולם הראשונה. להיטלר הייתה הסמכות הבלעדית לאשר את הענקת העיטור, סמכות שאמנם יכול היה להאציל.
תנאי הזכאות: צלב הברזל דרגה ראשונה ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
הוענק לראשונה בתאריך 27 בספטמבר 1939.
בסך הכול הוענקו 7,361 עיטורים.
הסרט נענד על הצוואר, והצלב משתלשל ממנו על החזה מעל הכפתור העליון.
תנאי הזכאות: צלב האבירים (בדרך כלל) ומעשה גבורה החורג מחובותיו של החייל, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
הוענק לראשונה בתאריך 19 ביוני 1940
עלי האלון הוצמדו לצלב האבירים בלולאת ברזל. בסך הכול הוענקו: 890.
תנאי הזכאות: עלי אלון לצלב האבירים ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי.
הוענק לראשונה בתאריך 21 ביוני 1941
סך הכול הוענקו: 160, אחד מהם הוענק לאדמירל איסורוקו יממוטו המפקד העליון של הצי היפני המשולב במהלך מלחמת העולם השנייה.
תנאי הזכאות: חרבות לצלב האבירים ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי. הוענק לראשונה בתאריך 15 ביולי 1941.
היהלומים שובצו לעלי האלון של צלב האבירים, ובסך הכול הוענקו 27 עלי אלון משובצים ביהלומים, לשני מפקדי צוללות, עשרה טייסים אלופי הפלות, קולונל אחד, וארבעה עשר גנרלים ופילדמרשלים.
העיטור הזה תוכנן להינתן בסיום המלחמה ל־12 החיילים המצטיינים של הוורמאכט מכל הזרועות והדרגות, בפועל הוענק רק לטייס השטוקה הנס אולריך רודל בתאריך 29 בדצמבר 1944.
תנאי הזכאות: יהלומים לצלב האבירים ומעשה גבורה החורג מחובותיו של החייל.
הוענק רק פעם אחת לרייכסמרשל הרמן גרינג על המערכה האווירית המוצלחת של הלופטוואפה בזמן כיבוש צרפת.
העיטור אמור היה להיות מוענק לגנרל הגרמני המצטיין ביותר במלחמה, אולם בעקבות תבוסת גרמניה לא הוענק מעולם.
מכיוון שצלב הקרס הופיע על צלב הברזל של 1939, ובעקבות איסור הצגת סמל זה במערב גרמניה, הממשלה הגרמנית הנפיקה מהדורה מחודשת של העיטור – בה הוחלף צלב הקרס בסמל עלי האלון הנטול משמעות פוליטית. העיטור החדש יועד לחלוקה לחיילים ותיקי מלחמת העולם השנייה שזכו בצלב הברזל בזמן המלחמה.
אחרי המלחמה ענידת העיטור הייתה אסורה בכל הצבאות מלבד הבונדסוור (הורשה ענידה רק בגרסת 1957), הצבא הפיני והצבא הספרדי.
צלב הברזל עדיין משמש כסמלו של הבונדסוור, צבאה המודרני של גרמניה.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.