משפט הטנגנסיםויקיפדיה האנציקלופדיה encyclopedia בטריגונומטריה, משפט הטנגנסים הוא משפט מתמטי המציג יחס בין אורך צלעות המשולש לבין טנגנס הזוויות שבו. עבור משולש ששתיים מצלעותיו הן a , b {\displaystyle \ a,b} והזוויות שמולן הן α , β {\displaystyle \ \alpha ,\beta } בהתאמה, משפט הטנגנסים קובע כי מתקיים היחס הבא: a − b a + b = tan [ 1 2 ( α − β ) ] tan [ 1 2 ( α + β ) ] {\displaystyle {\frac {a-b}{a+b}}={\frac {\tan[{\frac {1}{2}}(\alpha -\beta )]}{\tan[{\frac {1}{2}}(\alpha +\beta )]}}} . צלעות, זוויות וקודקודים במשולש
בטריגונומטריה, משפט הטנגנסים הוא משפט מתמטי המציג יחס בין אורך צלעות המשולש לבין טנגנס הזוויות שבו. עבור משולש ששתיים מצלעותיו הן a , b {\displaystyle \ a,b} והזוויות שמולן הן α , β {\displaystyle \ \alpha ,\beta } בהתאמה, משפט הטנגנסים קובע כי מתקיים היחס הבא: a − b a + b = tan [ 1 2 ( α − β ) ] tan [ 1 2 ( α + β ) ] {\displaystyle {\frac {a-b}{a+b}}={\frac {\tan[{\frac {1}{2}}(\alpha -\beta )]}{\tan[{\frac {1}{2}}(\alpha +\beta )]}}} . צלעות, זוויות וקודקודים במשולש