Loading AI tools
מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
איוואן רִילְסְקִי ("מרילה"; בבולגרית: Свети Иван Рилски; 867, סקרינו, האימפריה הבולגרית הראשונה – 18 באוגוסט 946, מנזר רילה, הרי רילה, האימפריה הבולגרית הראשונה) היה קדוש נוצרי אורתודוקסי, שפעל בתחומי בולגריה של ימינו.
![]() | |
לידה |
876 סקרינו, האימפריה הבולגרית הראשונה ![]() |
---|---|
פטירה |
18 באוגוסט 946 (בגיל 70 בערך) מנזר רילה, האימפריה הבולגרית הראשונה ![]() |
חג |
18 באוגוסט, 19 באוקטובר ![]() |
![]() ![]() |
רילסקי היה נזיר מתבודד, שהוכרז כקדוש עוד בחייו. חסידיו הקימו לזכרו כנסיות רבות, כאשר האתר המפורסם מביניהם הוא מנזר רילה, מקום בו הלך לעולמו ובשנת 1983 הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. בשנת 2008 נתגלתה בחפירות ארכאולוגיות כנסייה שהוקמה לזכרו, ליד עיר הבירה העתיקה של האימפריה הבולגרית בווליקו טרנובו.
רילסקי נולד בשנת 867 לספירה בכפר סקרינו שבהרי אוסוגובו, ליד הנהר סטרומה בקרבת העיר דופניצה של ימינו. הוא חי בזמנם של המלכים בוריס הראשון, בנו סימאון הראשון ונכדו פטר הראשון. בגיל 25 הפך רילסקי לכומר בכנסיית דמטריוס הקדוש ואחר בחר בחיי פרישות. הוא חי בהתבודדות באתרים שונים, לפני שבחר באתר שהרי רילה, שם התגורר במערה שהותאמה לתנאי מגורים. שמו יצא למרחוק כקדוש המסוגל לחולל נסים, ונוצרה סביבו עדת חסידים שהלכו בדרכו וכן נהירה של אוכלוסייה מקומית לקבל את ברכתו. כך, החלו להתפתח סביב מערת ההתבודדות (הרמיטאז'), מבנים ארעיים אשר בהמשך הפכו לקומפלקס מנזר רילה. שמעו של הנזיר הסגפן, הגיע גם לאוזני המלך פטר הראשון, בבירה טרנובו והוא הגיע אישית כדי לפגוש את רילסקי, כדי לקבל עצה ותמיכה רוחנית, אך התקשה להגיע למערת ההתבודדות בשל תנאי השטח הקשים. מתוך סיפורי הפולקלור הבולגריים, אנו למדים, כי רילסקי סירב לפגוש את המלך פנים מול פנים, כדי לא לאבד מענוותו וחוסן אמונתו, בשל כבוד המלכים שהורעף עליו. מסופר כי השנים נפגשו ממרחק וקדו האחד לשני, לאות כבוד. רילסקי הסכים לקבל רק מנחת מזון ולא כל תשורה אחרת.
לאחר מותו הועברו שרידי גופתו לסופיה על ידי המלך פטר הראשון. לאחר כיבוש העיר בשנת 1183 על ידי המלך ההונגרי בלה השלישי, הועברו עצמותיו לעיר הבירה של הממלכה ההונגרית באסטרגום ונותרו שם 4 שנים, עד שהוחזרו לסופיה בשנת 1187. בשנת 1194, ציווה הצאר איוואן אסן הראשון, שליט האימפריה הבולגרית השנייה, להעביר את עצמותיו של רילסקי לבירת הממלכה, טרנובו. העות'מאנים, אשר כבשו את העיר בשנת 1393, לא פגעו בשרידים, ובשנת 1469 הם הועברו באישור הסולטאן מוראט השני למקום מנוחתם האחרונה במנזר רילה.
רילסקי הוא הקדוש הנוצרי החשוב ביותר בעיני הבולגרים ובכלל זה בני העם החיים בתפוצות תבל. הוא נחשב למייסד מנזר רילה, שהוא אתר העלייה לרגל החשוב ביותר לתושבי המדינה ואחד מהמתוירים ביותר בקרב תיירים המגיעים אליו מחוץ לבולגריה. צלמית של רילסקי מופיעה על גבי מטבע בולגרי של 1 לב ועל שטר באותו ערך[1]. הבולגרים מציינים במהלך השנה שני ימי חג לזכרו של רילסקי, האחד ב-18 באוגוסט והשני ב-19 באוקטובר. הכנסייה האורתודוקסית בבולגריה מציינת בתאריך ה-1 ביולי בכל שנה את השבת עצמותיו מהונגריה לבולגריה.