From Wikipedia, the free encyclopedia
Pyhä Lisieux’n Thérèse (ransk. Sainte-Thérèse de Lisieux; alkuperäinen nimi Marie Françoise-Thérèse Martin; 2. tammikuuta 1873 Alençon – 30. syyskuuta 1897 Lisieux) oli roomalaiskatolinen ranskalainen karmeliittanunna, pyhimys, neitsyt ja 33. katolisen kirkon 36:sta kirkonopettajasta.[1][2][3][4] Hän on floristien, lähetysmissioiden, lähetystyöntekijöiden, pilottien, tuberkuloosin, AIDS-potilaiden, vanhempien menettämisen, Australian, Ranskan, Alaskan Fairbanksin hiippakunnan, Kalifornian, Alaskan Juneaun hiippakunnan ja Coloradon Pueblon hiippakunnan suojeluspyhimys.[2] Hänen tunnuksiaan ovat ruusut, ruusuja pitelevä paljasjalkakarmeliitta, karmeliittanunna ruusuja jaloillaan, Jeesus-lapsen ja Jeesuksen kasvojen kuvia pitelevä karmeliittanunna, krusifiksia ja ruusuja pitelevä karmeliittanunna ja kirja.[2] Paavi Pius X avasi pyhän Thérèsen kanonisaatioprosessin 10. kesäkuuta 1914, paavi Pius XI julisti hänet autuaaksi 29. huhtikuuta 1923 ja kanonisoi hänet 17. toukokuuta 1925, ja paavi Johannes Paavali II julisti hänet kirkonopettajaksi 19. lokakuuta 1997.[1][4][5][6] Paavi Benedictus XVI julisti myös pyhän Thérèsen vanhemmat autuaiksi 19. lokakuuta 2008.[7] Katolisessa kirkossa hänen muistopäiväänsä vietetään 1. lokakuuta.[8]
Pyhä Lisieux’n Thérèse | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 2. tammikuuta 1873 Alençon, Ranska |
Kuollut | 30. syyskuuta 1897 (24 vuotta) Lisieux, Ranska |
Kansalaisuus |
![]() |
Ammatti | nunna |
Arvonimi | Kirkonopettaja |
Vanhemmat | Louis Martin ja Zélie Martin |
Muut tiedot | |
Lempinimet | La petite fleur (pieni kukka) |
Pyhää Thérèseä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavalla kollehtarukouksella:[9]
"Orémus.
Dómine, qui dixisti: Nisi efficiámini sicut párvuli, non intrábitis in regnum coelórum: da nobis, quǽsumus: ita sanctæ Teresiæ Vírginis in humilitáte et simplicitáte cordis vestígia sectári, ut praemia consequámur ætérna."
Paaveista hänen elinaikanaan hallitsivat ainoastaan paavi Pius IX (1846–1878) ja Leo XIII (1878–1903).[10]
Pyhälle Thérèselle on laadittu myös litania ja novena.[11][12]
Thérèse syntyi Alençonissa vauraaseen ja hartaaseen katoliseen perheeseen vuonna 1873. Hänen sanottiin olevan iloinen ja voimakastahtoinen lapsi, kunnes hänen äitinsä kuoli 1877. Myöskään perheen yhdeksästä lapsesta oli vain neljä selvinnyt varhaislapsuudesta. Thérèse ajautui äidin kuoleman jälkeen šokkiin ja hänestä tuli neuroottinen, sisäänpäin suuntautunut ja ujo.
Perhe muutti 1877 Lisieux’hön, jossa kaikki lapset kävivät koulua benediktiiniluostarissa. Thérèse sairastui 1883 tuberkuloosiin ja koki sairasvuoteellaan helluntaina ilmestyksen, minkä jälkeen hän pian parantui. Vuonna 1886 Thérèse kääntyi joulumessun aikana kristityksi ja muuttui jälleen iloiseksi ja avoimeksi. Hän teki isänsä kanssa pyhiinvaelluksen seuraavana vuonna Roomaan, jossa hän pyysi tavata paavin. Paavi Leo XIII otti 14-vuotiaan Thérèsen vastaan, mikä teki hänestä kuuluisan. Thérèse pyysi paavilta lupaa liittyä siskojensa tavoin karmeliittaluostariin, mutta paavi neuvoi kuuntelemaan paikallisia päättäjiä.
Bayeux’n piispa antoi Thérèselle poikkeusluvan liittyä normaalia nuorempana karmeliittoihin 1888. Luostarissa hän kirjoitti paljon erilaisia kirjoituksia, päiväkirjaa, runoja ja lauluja. Yksi hänen tunnetuimmistaan kirjoituksistaan on Pieni tie, jossa hän sanoi että ihmisen tulisi elää lapsenuskoa.
Thérèse sairastui 1896 uudelleen tuberkuloosiin, johon hän lopulta kuoli 25-vuotiaana 1897.
Pyhän Lisieux’n Thérèsen elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:[13]