![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/08/Athos_Agiou-Pavlou_1998_1.jpg/640px-Athos_Agiou-Pavlou_1998_1.jpg&w=640&q=50)
Pyhän Paavalin luostari
From Wikipedia, the free encyclopedia
Pyhän Paavalin luostari (kreik. Μονή Αγίου Παύλου, Moní Agíou Pávlou, myös Agiou Pavloun luostari)[2][3] on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on omistettu Kristuksen temppeliintuomiselle. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Pyhän Paavalin luostari on sijalla neljätoista.[4][5]
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Athos_Agiou-Pavlou_1998_2.jpg/640px-Athos_Agiou-Pavlou_1998_2.jpg)
Pyhän Paavalin luostari Μονή Αγίου Παύλου |
|
---|---|
![]() Pyhän Paavalin luostari. |
|
Sijainti | Athos, Kreikka |
Koordinaatit | 40°09′40″N, 24°17′25″E |
Kirkkokunta | ortodoksinen kirkko |
Tyyppi | munkkiluostari |
Perustaja | Paavali Kseropotamoslainen |
Perustettu | 900–luku |
Asukkaita | 48[1] |
Tyylisuunta | bysanttilainen |
Athosvuori |
|
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla | |
Infobox OK |
Pyhän Paavalin luostari on perustettu 900-luvun lopulla. Se mainitaan asiakirjoitta ensimmäisen kerran vuonna 972. Sen perustaja oli Paavali Kseropotamoslainen, joka perusti myös Xiropótamoksen luostarin. Ilmeisesti myös Pyhän Paavalin luostari tunnettiin alun perin tällä nimellä, mutta vuodesta 1108 se on tunnettu Pyhän Paavalin luostarina. Luostari autioitui 1300-luvulla ja alennettiin keljaksi. Se elpyi 1400-luvulla ja siitä tuli jälleen luostari, mutta se taantui uudelleen 1700-luvulla. Luostarin uusi elpyminen alkoi 1800-luvulla. Luostarissa oli suuri tulipalo vuonna 1902 ja se kärsi tulvasta vuonna 1911.[5][6] Vuonna 2011 luostarissa oli 48 asukasta.[1]
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan länsirannikon eteläosissa vuorenrinteessä vajaan kilometrin päässä merenrannasta. Luostarirakennukseen kuuluu suuri torni, joka rakennettiin vuonna 1522. Luostarin nykyinen pääkirkko (katholikon) on rakennettu 1839–1844 ja se on omistettu Neitsyt Marian puhdistamiselle. Vanhimmat luostarirakennukset ovat peräisin 1400- ja 1500-luvulta. Luostarin alaisuuteen kuuluvat sivuluostarit Uusi skiitta ja Lákkoksen Pyhän Demetrioksen skiitta. Luostariin kuuluu myös 12 kappelia, joihin lukeutuva Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) kappeli on luostarin vanhin rakennus. Luostarin pyhäinjäännöksiin kuuluvat muun muassa Itämaan tietäjien antamiksi lahjoiksi uskotut esineet sekä Gregorios Nazianzilaisen jalka. Luostarin kirjastossa on 494 käsikirjoitusta ja yli 12 000 painettua kirjaa.[5][6]
Luostarin pohjoispuolella linnuntietä noin 1,5 kilometrin päässä sijaitsee Pyhän Dionysioksen luostari.