Beetakaroteeni
kemiallinen yhdiste / From Wikipedia, the free encyclopedia
Beetakaroteeni on antioksidantti, joka on A-vitamiinin esiaste. Esimerkiksi porkkana sisältää runsaasti luonnollista beetakaroteenia. Synteettistä beetakaroteenia ja karotenoideja käytetään elintarvikkeiden lisäaineena E-koodilla E 160a.
Pikafaktoja Tunnisteet, Ominaisuudet ...
Beetakaroteeni | |
---|---|
![]() |
|
Tunnisteet | |
IUPAC-nimi | 1,3,3-trimetyyli-2-[(1E,3E,5E,7E,9E,11E,13E,15E,17E)-3,7,12,16-tetrametyyli-18-(2,6,6-trimetyylisykloheksen-1-yyli)oktadeka-1,3,5,7,9,11,13,15,17-nonaenyyli]syklohekseeni |
CAS-numero | 7235-40-7 |
PubChem CID | 5280489 |
Ominaisuudet | |
Molekyylikaava | C40H56 |
Moolimassa | 536,87 g/mol |
Sulamispiste | 180–182 °C |
Kiehumispiste | 633–677 °C |
Tiheys | 0,94 g/cm3 |
Liukoisuus veteen | 0,6 mg/l; käytännössä veteen liukenematon[1] |
Infobox OK |
Sulje
Saksalainen kemisti Heinrich Wilhelm Ferdinand Wackenroder eristi ensimmäisenä beetakaroteenin porkkanasta vuonna 1831. Beetakaroteenin kemiallisen kaavan selvitti 1907 saksalainen kemisti Richard Martin Willstätter yhdessä assistenttinsa Walter Miegin kanssa. Willstätter sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1915. Yhdisteen rakenteen määritteli vuonna 1931 Paul Karrer, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1937 osittain näistä tutkimuksistaan.