Bengali (bengaliksi বঙ্গ, Bôngô) on alue Aasiassa, Intian niemimaan koillispuolella. Se jakautuu nykyisin lähinnä Bangladeshin valtioon (entinen Itä-Pakistan) ja Intian Länsi-Bengalin osavaltioon, mutta pieniä osia historiallisesta Bengalista kuuluu muihinkin Intian osavaltioihin. Alueen pääkieli on bengali.
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Map_of_Bengal.svg/640px-Map_of_Bengal.svg.png)
Bengali on yksi maailman tiheimmin asutuista alueista:[1] väestötiheys on yli 900 henkeä neliökilometrillä.[2] Suurin osa alueesta on alavaa jokisuistoa. Jos merenpinnan korkeus nousee ilmastonmuutoksen myötä, alueella on odotettavissa suuria ongelmia. Suuri osa rannikkoa on suomaista viidakkoa, jossa kasvaa maailman laajin mangrovemetsäalue. Sundarbansin kansallispuisto on perustettu suojelemaan tätä metsää ja sen eläimistöä, kuten bengalintiikeriä.
Alueella koettiin kuivuudesta johtunut nälänhätä 1760-luvun lopussa.[3] Ensimmäinen Bengalin jako toteutettiin 1905 ja toisessa jaossa Intian itsenäistymisen aikaan 1947 se jaettiin Länsi-Bengaliin ja Pakistaniin liittyneeseen Itä-Pakistaniin.[4]
Alueella on kaksi suurkaupunkia: Kalkutta ja Dhaka, mutta pääosa väestöstä elää maaseudulla. Tärkein viljeltävä ravintokasvi on riisi, tärkein myyntiin kasvatettava kasvi juutti.[5][6]
Tunnettuja bengalilaisia henkilöitä ovat muun muassa Nobel-palkitut kirjailija Rabindranath Tagore ja taloustieteilijä Amartya Sen.