enda verest saab lask: sähh! Kuidas ma tapsin", lk 57 ihuüksi seisab aprikoosipuu seal suure šlakimäe varjus kelmist tuulega vaid mustlastantsu keerutab
katavad kuuse-kooreüraskile pidulaua", ERR, 06.07.2023 "Neid valgeid õisi aprikoosipuul..." nii kirjutasid kord sa eluaegu. Neid õisi nähes hinges pööristuul
kevad noor on rahutu kui tuul, ta viimaks jõuab sinu lemmikaeda. Käib aprikoosipuul. kus kaunis õiteloor, siis rannalagedat ta võtab kaeda. ... Ka minu
Sarapuude ja kastanitega ning allpool viinapuualleede, roosade virsiku- ja aprikoosipuudega kaetud mäed kirkas roheluses meelitavad ligi, et mööda nende valgeid