Lidija Lotman (vn. Лидия Михайловна Лотман; 7. november 1917 Petrograd – 31. jaanuar 2011 Peterburi) oli vene kirjandusteadlane, XIX sajandi vene kirjanduse uurija.
Ta lõpetas aastal 1939 Leningradi Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. Teise maailmasõja ajal ta elas Leningradis, töötas haiglas ja oli seotud laste evakueerimisega Leningradist Elu tee kaudu. Hiljem töötas ta lastekodus kasvatajana.
Aastal 1946 kaitses ta teemal "Aleksandr Ostrovski ja 1840 aastate naturaalkoolkond" ("А. Н. Островский и натуральная школа 1840-х годов") filoloogiakandidaadi väitekirja. Aastal 1972 kaitses ta teemal "Vene 1860-ndate aastate kunstproosa" ("Русская художественная проза 1860-х гг.") filoloogiadoktori väitekirja.
Ta töötas palju aastaid Puškini majas (Vene Teaduste Akadeemia Vene Kirjanduse Instituudis), kus ta oli üks juhtivaid kaastöötajaid. Ta oli paljude monograafiate autor ja on osalenud paljude autorite, sh Fjodor Dostojevski, Mihhail Lermontovi, Ivan Turgenevi ja teiste vene kirjandusklassikute kogutud teoste väljaandmisel.
Isiklikku
Tema vend oli Tartu Ülikooli filoloogiaprofessor, semiootik Juri Lotman.