From Wikipedia, the free encyclopedia
Space Shuttle'i tahkekütuskiirendi oli esimene tahket kütust kasutanud rakett, mida kasutati mehitatud kosmoselendudel ning kaks kiirendit tootsid Space Shuttle'i missioonidel enamiku esimesel kahel minutil vajaläinud tõukejõust. Pärast kiirendite töö lõppu, need eraldusid ja kukkusid Atlandi ookeani, kust need üles korjati ja taaskasutati.[1]
![]() | |
Tootja |
Thiokol hiljem ATK |
---|---|
Päritolumaa | Ameerika Ühendriigid |
Suurus | |
Pikkus | 45,46 m |
Läbimõõt | 3,7 m |
Mass | 590 000 kg |
Stardiajalugu | |
Hetkeseis | pole enam kasutuses |
Esmalend | 12. aprill 1981 |
Viimane lend | 8. juuli 2011 |
Space Shuttle'i tahkekütuskiirendid olid võimsaimad tahket kütust kasutanud raketid.[2] Üks kiirendi tootis maksimaalselt 13800 kN tõukejõudu ehk kaks korda rohkem kui võimsaim ühe põlemiskambriga rakettmootor Rocketdyne F-1. Kiirendid kaalusid kokku 1 180 000 kg ja moodustasid enamiku Shuttle'i koguraskusest. Kiirendeid tootis esialgu Thiokol, mille hiljem ostis ATK. Esialgu korjas kiirendeid ookeanist üles Pratt & Whitney allüksus USBI ning hiljem võttis kiirendite korje üle United Space Alliance.
Space Shuttle'i programmi vältel kasutati 270 tahkekütuskiirendit ning ookeanist korjati üles kõik peale nelja.[3] Kaks kiirendit hävisid missioonil STS-4, kui langevarjude rikke tõttu kukkusid kiirendid merre ja läksid põhja ning ülejäänud kaks hävitas Challengeri katastroofi ajal ohutusohvitser. Space Shuttle'i programmi viimasel missioonil STS-135 kasutatud kiirendid sisaldasid detaile, mis olid lennanud programmi esimesel missioonil STS-1.[4]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.