![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/San_Francisco_de_Paula%252C_de_Bartolom%25C3%25A9_Esteban_Murillo_%2528Museo_del_Prado%2529.jpg/640px-San_Francisco_de_Paula%252C_de_Bartolom%25C3%25A9_Esteban_Murillo_%2528Museo_del_Prado%2529.jpg&w=640&q=50)
Francesco di Paola
From Wikipedia, the free encyclopedia
Francesco da Paola ehk Franciscus Paolast (27. märts 1416, Paola, Cosenza, Napoli kuningriik – 2. aprill 1507, Plessis-lez-Tours, Touraine, Prantsusmaa) oli Itaalia rändmunk, roomakatoliikliku miniimide kerjusmungaordu asutaja. Erinevalt enamikust ordude rajajaist ei saanud Francesco di Paola kunagi preestripühitsust, just nagu ka tema kaitsepühak Assisi Franciscus.
![]() | Artiklis ei ole piisavalt viiteid. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/San_Francisco_de_Paula%2C_de_Bartolom%C3%A9_Esteban_Murillo_%28Museo_del_Prado%29.jpg/640px-San_Francisco_de_Paula%2C_de_Bartolom%C3%A9_Esteban_Murillo_%28Museo_del_Prado%29.jpg)
Francesco sündis Paola linnas Calabrias Lõuna-Itaalias. Hariduse sai ta oma kodulinna frantsiskaanidelt. Ta kasvas vagas perekonnas ning käis koos vanematega palverännakuil Roomas ja Assisis, misjärel hakkas erakuks, elades mereäärses koopas. Viie aastaga kogunes tema ümber rühm järgijaid. 1452. aastal rajas ta usulise kogukonna, mis elas rangete reeglite järgi: lisaks kasinus- ja vaesustõotusele tegeldi patukahetsuse ja heategevusega ning söödi üksnes taimetoitu (keelatud olid ka piim, juust ja munad). Francesco oli tuntud loomaarmastuse poolest; ühe legendi järgi äratas ta taas ellu oma lemmiklamba Martinello, kelle näljased töömehed olid ära küpsetanud, jättes järele üksnes naha ja kondid. Samuti olevat ta äratanud surnust oma lemmikforelli Antonella, kelle üks preester oli juba ära praadinud. Samas aitas ta ka inimesi: Francesco palvete peale tõusis surnust tema õepoeg Nicholas Alessio, kes sai pühaku üheks tuntumaks õpilaseks.
1474. aastal tunnustas Francesco di Paola tööd paavst Sixtus IV. 1492. aastal sai ordu nimeks miniimid (ladina keeles Ordo Minimorum, eesti keeles ka vähemate vendade ordu - nimetus rõhutab orduliikmete alandlikkust). 1506. aastal kinnitati ordu põhikiri ning selle juurde loodi ka nunna- ja ilmikute ordud. Ehkki miniimide ordu pole kunagi olnud väga rohkearvuline ning kannatas palju Prantsuse revolutsiooni sündmustes, tegutseb see tänini, eelkõige Euroopas (kõige laiemalt Itaalias), Lõuna- ja Põhja-Ameerikas.
1483. aastal saatis Sixtus IV Francesco Pariisi, ravima Prantsuse kuningat Louis XI. Pärast tolle surma jäi Francesco Prantsusmaale, nõustama Louis' poega Charles VIII. Muuhulgas vahendas ta rahuläbirääkimisi Prantsusmaa ja Bretagne'i ning Prantsusmaa ja Hispaania vahel.
Püha Francesco di Paola kanoniseeriti 1519. aastal. Ta on Calabria, Amato, vaeste ja erakute, kalurite, paadimeeste, meremeeste, mereväeohvitseride, tüürimeeste ja muude merega seotud inimeste kaitsepühak. Temalt palutakse ka kaitset tulekahju, katku ja viljatuse eest.