Begreb i skak From Wikipedia, the free encyclopedia
Træktvang er et begreb i skakspillet. Træktvang opstår, når den, som er i trækket ikke har andre alternativer end træk, som forværrer egen stilling. Det kan skyldes, at alternative træk er ulovlige, således at de lovlige træk medfører sikkert tab. Træktvang forekommer hyppigst i slutspillet, men kan også forekomme tidligere i spillet, jf. det udødelige træktvangsparti.
Begrebet ser også anvendelse udenfor skak, most prominent i andre turbaserede spil, hvor spillerne er tvunget til at fortage en handling i løbet af deres tur, ved at regelsættet udtrykkeligt forbyder dem at springe deres tur over eller blot lade være med fortage sig en handling.
Diagrammet til øverst højre illustrerer en simpel træktvang. Den spiller, der skal trække næste gang, må forlade beskyttelsen af sin bonde, som modstanderen nu kan slå, uden at forlade beskyttelsen af sin egen bonde.
Diagrammet nederst til højre er fra praksis; Fischer mod Tajmanov, 2. matchparti kandidatturneringen 1971:
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Stillingen efter 85.Lf5. Sort er i træktvang, fordi han ikke kan gøre et træk uden at miste materiale. Et træk med kongen vil tabe springeren, mens et træk med springeren giver fribonden frit spil mod forvandling. Spillet fortsatte:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.