Præstegæld
From Wikipedia, the free encyclopedia
Præstegæld (norsk: prestegjeld, færøsk: prestagjald, grønlandsk: palaseqarfik) var et geografisk, administrativt område på landet i Den norske kirke og den danske folkekirke i Grønland og Færøerne og betegner en sognepræsts embedsdistrikt. Et præstegæld bestod ofte af flere sogne, hvoraf eet betegnes som hovedsognet. Hvert sogn har som regel sin egen kirke. I større præstegæld var der foruden sognepræsten en præst til, som kaldes kapellan — enten da residerende kapellan, kaldskapellan eller personelkapellan. Betegnelsen ligger tæt op af det danske pastorat. Et præstegæld var underlagt et provsti.