Principal-agent-teorien
From Wikipedia, the free encyclopedia
Principal-agent-teorien, teori om delegation og ansvarlighed mellem individer, brugt inden for mange områder af samfundsvidenskaben, dog primært statskundskab og økonomi.
Teorien omhandler relationer, hvor en part (principalen) uddelegerer udførelsen af en given opgave til en anden part (agenten). Principalen har et ønske om at agenten udfører opgaven tilfredsstillende, men principalen har et problem, der består i at opstille en betalingsstruktur – en belønning – som giver agenten tilstrækkeligt incitament til at udføre opgaven i overensstemmelse med principalens ønsker.
Principal-agent-problemer er en hyppig årsag til markedsfejl.