From Wikipedia, the free encyclopedia
Karatjaj (russisk: Карачай) er en lille sø i de sydlige Uralbjerge. Fra 1951 blev søen benyttet som losseplads for radioaktivt affald fra Majak, en nærliggende oparbejdnings- og lagringsanlæg for atomart affald, der ligger i nærheden af byen Ozersk (dengang med det anonyme navn Tjeljabinsk-40).
Ifølge en rapport udarbejdet af det amerikanske Worldwatch Institute om radioaktivt affald, er Karatjaj det mest forurenede sted på Jorden.[1] Søen har akkumuleret 4,44 exabecquerel (EBq) radioaktivitet,[2] herunder 3,6 EBq cæsium-137 og 0,74 EBq strontium-90. Til en sammenligning, så udledte Tjernobylulykken fra 5 til 12 EBq radioaktivitet, men denne stråling er ikke koncentreret på et sted.
Strålingsniveauet i regionen i nærheden af det sted hvor det radioaktive spildevand blev udledt i søen var 600 røntgen i timen (omtrent seks sievert i timen) i 1990,[3][4] mere end rigeligt til at give et menneske en dødelig dosis indenfor samme tidsrum.
I begyndelsen af 1960'erne begyndte Karatjaj at udtørre, og dets areal gik fra at være på en halv kvadratkilometer til at være 0,15 kvadratkilometer i 1993.[5] Efter en tørke i 1968 førte vind radioaktivt støv væk fra det udtørrede område ved søen, og udsatte omkring en halv million mennesker for radioaktiv stråling på 185 petabecquerel (5 MCi).[2]
I årene fra 1978 til 1986 er søen blevet fyldt med næsten 10.000 hule betonblokke for at forhindre sedimenter i at flytte sig.[6]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.