![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/2011-12-19_SNC_Members_at_first_congress_in_Tunis_%2528iPhone%2529.jpg/640px-2011-12-19_SNC_Members_at_first_congress_in_Tunis_%2528iPhone%2529.jpg&w=640&q=50)
Det Syriske Nationalråd
From Wikipedia, the free encyclopedia
Det syriske nationalråd (arabisk: المجلس الوطني السوري, al-Majlis al-Waṭanī as-Sūri, fransk: Conseil national syrien) også kendt som SNC,[1][2] the Syrian National Transitional Council,[3] eller The National Council of Syria, er en koalition af syriske modstandsgrupper, som har adresse i Istanbul.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/2011-12-19_SNC_Members_at_first_congress_in_Tunis_%28iPhone%29.jpg/640px-2011-12-19_SNC_Members_at_first_congress_in_Tunis_%28iPhone%29.jpg)
Rådet blev dannet som en sammenslutning af den syriske opposition i 2011 under borgerkrigen i Syrien vendt mod Bashar al-Assads regering.[4] Efter at det var dannet, bad rådet selv om international anerkendelse, men afviste at have noget ønske om at spille rollen som eksilregering.[5] Det ændrede dog holdning nogle få måneder senere, da volden i Syrien blev stadigt mere intens.[6][7][8] Det syriske nationalråd søger at bringe en ende på Bashar al-Assads styre og at skabe en moderne, demokratisk stat. SNCs Nationale Charter nævner menneskerettigheder, uafhængige domstole, pressefrihed, demokrati og politisk pluralisme som sine styrende principper.[9] SNC har forbindelser til Den Frie Syriske Hær, en halvmilitær enhed, som er delvist sammensat af deserteret personel fra regeringshæren, og som har været aktiv under borgerkrigen.
I november 2012 gik rådet ind på at samles med adskillige oppositionsgrupper, som dannede Den syriske nationale koalition. SNC har 22 af de 60 pladser i denne koalition[10][11][12]. Den 20. januar 2014 meddelte Rådet, at det ville forlade Den syriske nationale koalition, fordi koalitionen i forhandlingerne ville gå væk fra sin oprindelige holdning om "ikke at indlede forhandlinger", indtil præsident Assad forlod embedet.[13]