sasko-meiningenská vévodkyně From Wikipedia, the free encyclopedia
Šarlota Amálie Hesensko-Philippsthalská (11. srpna 1730, Philippsthal – 7. září 1801, Meiningen) byla vévodkyní a v letech 1763 až 1782 regentkou Sasko-meiningenu.
Šarlota Amálie Hesensko-Philippsthalská | |
---|---|
sasko-meiningenská vévodkyně | |
Doba vlády | 1750 – 1763 |
Narození | 11. srpna 1730 Philippsthal |
Úmrtí | 7. září 1801 (71 let) Meiningen |
Sňatek | 26. září 1750 |
Manžel | Antonín Ulrich Sasko-Meiningenský |
Potomci | Šarlota Sasko-Meiningenská Luisa Sasko-Meiningenská Alžběta Sasko-Meiningenská Karel Vilém Sasko-Meiningenský Fridrich František Sasko-Meiningenský Fridrich Vilém Sasko-Meiningenský Jiří I. Sasko-Meiningenský Amálie Sasko-Meiningenská |
Dynastie | Hesenští |
Otec | Karel I. Hesensko-Philippsthalský |
Matka | Kristýna Sasko-Eisenašská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Šarlota Amálie se narodila jako dcera lankraběte Karla I. Hesensko-Philippsthalského a jeho manželky, princezny Kristýny Sasko-Eisenašské. V roce 1750 se dvacetiletá Šarlota provdala za třiašedesátiletého sasko-meiningenského vévodu Antonína Ulricha, jemuž za třináct let manželství porodila osm dětí.
Vévoda ve své poslední vůli a závěti stanovil Šarlotu Amálii jedinou poručnicí jejich synů a regentkou Sasko-Meiningenu. Antonín Ulrich odjel s rodinou do Frankfurtu nad Mohanem, kam se uchýlili před rodinnými spory. Po manželově smrti Šarlota nejdříve odcestovala do Philippsthalu, kde čekala na císařské rozhodnutí, které ji potvrdilo jako poručnici a vladařku. Příbuzní z Gothy v očekávání dědictví odcestovali do Meiningenu. Po císařském rozhodnutí, které potvrdilo vévodovu poslední vůli, se mohla Šarlota přestěhovat do Meiningenu.
Když v roce 1763 přijala regentství, země byla finančně a ekonomicky zničená. Díky přísným úsporným opatřením a reformám, ekonomické rekonstrukci a podpoře duchovního života, je považována za "spasitelku vévodství". Jmenováním nových ministrů, jako je Adolph Gottlieb von Eyben, umožnila ústřední vládě do jednoho roku znovu účinně fungovat. Díky sofistikovanému systému úspor a finanční analýze u dvora, na sebe přitáhla pozornost císaře Josefa II., který ji jmenoval ředitelkou Komise na záchranu ještě beznadějně zadluženého vévodství Sasko-Hildburghausen.
Protože její synové měli právo vládnout společně, vládla společně se svým nejstarším synem Karlem v letech 1775 až 1782, když byl Jiří I. ještě nezletilým.
Její panování bylo průlomem osvíceného absolutismu v Sasko-Meiningenu; a své syny vychovala tak, aby pokračovali v této politice. Založila zednářskou lóži Charlotte zu den drei Nelken ("Šarlota a tři karafiáty"). Podle jejího posledního přání nebyla pochována v královské hrobce, ale na městském hřbitově.
Za třináct let manželství porodila Šarlota Amálie manželovi osm dětí:
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Princess Charlotte Amalie of Hesse-Philippsthal na anglické Wikipedii.
Sasko-meiningenská vévodkyně | ||
---|---|---|
Předchůdce: Alžběta Žofie Braniborská |
1750–1763 Šarlota Amálie Hesensko-Philippsthalská |
Nástupce: Luisa ze Stolberg-Gedernu |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.