pohoří From Wikipedia, the free encyclopedia
Červené vrchy (polsky Czerwone Wierchy) jsou horský masiv a jeden z geomorfologických okrsků nacházející se v hlavním hřebeni Západních Tater. Prochází nimi slovensko-polská hranice. Nachází se nad údolími: Tichá dolina (na Slovensku), Dolina Tomanowa (v Polsku), Tomanovská dolina (na Slovensku), Kondratowa, Małej Łąki a Miętusia a Kościeliska (vše Slovensko). Nejvyšší vrchol je Kresanica, 2122 m n.m. Polská část masivu je chráněna jako Tatranský národní park, slovenská část leží ve (stejnojmenném) Tatranském národním parku.
Červené vrchy Czerwone Wierchy | |
---|---|
![]() Kresanica | |
Nejvyšší bod | 2122 m n. m. (Kresanica) |
Nadřazená jednotka | Západní Tatry |
Sousední jednotky | Liptovské kopy, Liptovské Tatry, Kasprov vrch |
Stát | ![]() ![]() |
![]() ![]() Červené vrchy | |
Povodí | Belá (Váh), Dunajec |
Souřadnice | 49°14′8″ s. š., 19°55′11″ v. d. |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Červené vrchy se skládají ze čtyř vrcholů. Od západu k východu to jsou:
Jsou rozděleny 3 sedly:
Z Červených vrchů k severu odbočuje několik hřebenů. Jsou to: hřeben odbočující z Kondratové kopy, který končí na Giewontě; Červený hřeben; Kozí hřbet jako nejdelší hřeben odbočující z Temniaku přes Chudą Turnię a Upłaziańską Kopę až na Upłaziański Wierszyk. Na jižní straně odbočuje z Kresanice Rozpadlý grúň (Rozpadlý hrebeň), zatímco z Temniaku na západ vede: Wysoki Grzbiet a Tomanowy Grzbiet. Na Temniaku hlavní hřeben mění směr k jihu a od skal Stoly padá k Tomanovskému sedlu (1686 m).
Geologické složení Červených vrchů je velmi pestré. Jádro masivu se skládá ze sedimentárních hornin (vápence a dolomity ze středního triasu) a vrcholy jsou pokryty pláštěm krystalických hornin (žula, rula). Pod vrcholy leží ledovcové kary. V masivu Červených vrchů se nalézá mnoho jeskyní, včetně největší v Tatrách:
Název Červených vrchů pochází z červeno-hnědého zbarvení jejich svahů, které jim dává rostlina zvaná sítina trojklaná (Juncus trifidus), která se na podzim a často již v polovině léta přebarví na červenou. Kromě ní jsou porostly trávou holnice dvouřadá (Oreochloa disticha) a rostlinou bika kaštanová tmavá (Luzula alpino-pilosa). Vzhledem k pestrému geologickému substrátu Červených vrchů tady rostou různorodé druhy rostliny, vyskytují se tady rostliny kalcifilní (vápnobytné) i zároveň rostliny kalcifobní (vápnobojné).
Polská část masivu je chráněna jako Tatranský národní park, slovenská část leží ve (stejnojmenném) Tatranském národním parku.
Výšku hor poprvé barometricky změřil Ludwik Zejszner v roce 1838, on také poprvé popsal jejich geologickou stavbu. Novější výzkum stavby hor později provedl Ferdinand Rabowski. V letech 1923-24 proběhl komplexní průzkum a inventarizace bohaté vegetace. Výzkum mnoha jeskyní byl zahájen v roce 1912, kdy Mariusz Zaruski pronikl v Jaskini Rozpadłej do hloubky 45 m.
V Červených vrších se páslo, a to až pod vrcholy, už v dávné minulosti. Polská strana byla součástí pastvin Hali Mała Łąka, Hali Miętusiej a Hali Upłaz.
Exponované hřebeny a vrcholy Červených vrchů poskytují po celé délce rozsáhlé výhledy. Vrcholy a hřebeny jsou relativně snadno dostupné a pro letní turisty nepředstavují technické problémy. Jsou travnaté, měkké a zaoblené, avšak končí převážně velmi prudkými, několik stovek metrů vysokými skalami, což už bylo příčinou mnoha nehod mezi turisty. Zejména v zimě a za mlhy jsou tak Červené vrchy zrádným terénem, protože riziko ztráty orientace zvyšuje riziko zabloudění při nějaké nehodě.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Czerwone Wierchy na polské Wikipedii.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.