Dělení veverkovitých hlodavců není jednotné. Nowak (1999) přebírá základní rozdělení Simsonovo (1945), který dělí veverkovité na dvě podčeledi:[1]
Scurinae (veverky) – zemní a stromové nelétavé veverky,
Petauristinea (poletuchy) – létající veverky.
Stejně dělí veverkovité i česká databáze BioLib.[2] Někteří autoři (Corbet a Hill, 1992[3]) považují druhou podčeleď na základě odlišného uspořádání zubů a jejich porovnání s fosilními nálezy za samostatnou čeleď.
Dělení podle Mammal Species of the World
Prestižní databáze savců Mammal Species of the World vychází z modifikovaného uspořádání Pococka (1923)[4] a dělí veverkovité na pět podčeledí.[5] Poletuchy jsou v něm zařazeny jako tribusPteromyini do podčeledi Sciurinae.
Do čeledi veverkovití patří hlodavci různé velikosti – od trpasličích tropických veverek vážících 10g po osmikilové sviště. Délka těla se pohybuje od 6 do 60cm a hmotnost od 10 g po 8kg. Největším zástupcem čeledi veverkovitých je svišť horský, který měří 42–84 cm (bez ocasu, ten je dlouhý 13–16 cm) a má hmotnost 4–8 kg. Všichni mají ochlupený ocas.[6]Ocas měří 5–46cm, je vždy ochlupený, někdy hustě. Stromové veverky si jej při odpočinku stáčejí nad tělo.
Zadní nohy jsou až dvakrát delší než přední. Na předních nohách mají čtyři prsty, na zadních nohách pět prstů.[1]
Létající veverky (poletuchy) mají mezi předníma a zadníma nohama kožní lem, který u některých rodů dosahuje až k ocasu, u některých je u zápěstí rozšířen chrupavčitými výběžky.[1] Kožní lem umožňuje poletuchám plachtění. Roztahováním a stahováním kožního lemu mohou řídit směr plachtění; ke kormidlování využívají i ocas.
Zemní veverkovití si budují hnízda v norách (sysel, psoun, svišť). Další veverkovití včetně létajících si budují hnízda v dutých kmenech nebo v korunách stromů.[1]
Druhy žijící v chladných klimatických podmínkách nebo vysoko v horách upadají do zimního spánku,[6] někdy i na více než půl roku.[1] Tělesná teplota sysla Parryova žijícího na Sibiři a na Aljašce klesá až na –3 °C. Letní spánek je naopak strategií několika druhů žijících v suchých teplých oblastech.[6]
Většina veverkovitých je aktivní ve dne, někteří jsou noční živočichové (poletucha, poletuška). Stromové druhy výborně šplhají.[1] Některé druhy vytvářejí společenstva (sysel, psoun, svišť), jiné druhy jsou spíše samotářské (veverka obecná, čikarí červený).
Potrava
Většina veverkovitých se živí rostlinnou stravou: konzumují byliny, bobule včetně ovoce, semena včetně jader ořechů a semen jehličnatých stromů, zelené výhonky listnatých stromů, jehličí, kůru, kořeny, houby aj. Někteří se kromě rostlinné stravy živí i hmyzem, také mršinami, příp. vybírají ptačí hnízda. Několik druhů je převážně hmyzožravých.
Rozmnožování
Doba březosti je známá jen u některých druhů a pohybuje se mezi 25–40 dny.[6] Ve vrhu bylo zjištěno od 1 do 11 mláďat; jejich hmotnost, pokud je známa, se pohybuje od 4 do 30g. Mláďata jsou kojena dva a půl až šest týdnů. Pohlavně dospívají v šesti měsících až třech letech.
Africká veverka sluneční (Heliosciurusgambianus)
Většina veverkovitých hlodavců není ohrožena a v červeném seznamu druhů jsou vyhodnoceni jako málo dotčený druh. Z celkem 279 druhů uvedených v seznamu v IUCN je 31 zařazeno mezi obecně ohrožené druhy:
poletucha bělobřichá (Biswamoyopterus biswasi) nalezená ve státě Arunáčalpradéš ve východním cípu Indie u hranic s Barmou.[37] Druh je znám z jediného původního exempláře nalezeného v roce 1981. Další jedinci byli pozorováni v roce 2002, ale při pozdějším podrobném průzkumu oblasti nebyly zjištěny žádné důkazy o výskytu poletuchy bělobřiché. Hlavním nebezpečím pro druh je pytláctví, i když jde o oblast Národního parku Namdapha.[38]
svišť vancouverský (Marmota vancouverensis) vyskytující se v jižní části ostrova Vancouver na západě Kanady.[39] Velikost populace se sleduje již déle. Nejdříve se zvyšovala a v roce 1986 dosáhla 300–350 jedinců. Od té doby však klesá; v roce 2004 bylo napočítáno pouhých 35 exemplářů. Důvody úbytku nejsou známé. Je uvažováno kácení lesů v oblasti, i když právě vznik nových pasek byl důvodem dřívějšího růstu populace.
NOWAK, Ronald M. Walker's Mammals of the World. 6. vyd. Baltimore and London: Johns Hopkins University Press, 1999. 1921s. Dostupné online. ISBN0-8018-5789-9. Kapitola Rodentia: Family Sciuridae, s.1246–1247. (anglicky)
CORBET, Gordon Barclay & HILL, John Edwards. Mammals of the Indomalayan Region: a systematic review. London: Natural History Museum; Oxford: Oxford University Press, 1992. 488 s. ISBN 9780198546931.
POCOCK, R. I. The Classification of the Scinridae. Proceedings of the Zoological Society of London. 1923, vol. 93, no. 2 (1923 06), s. 209–246. ISSN 0370-2774.
Mammal Species of the World, 3rd edition [online]. Bucknell University [cit. 2012-08-16]. Kapitola Sciuridae. Dostupné varchivu pořízeném dne2010-06-03. (anglicky)
WHITAKER, Jr., J. O. Ammospermophilus nelsoni [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
DUCKWORTH, J. W.; MEIJAARD, E. Callosciurus adamsi [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
LUNDE, D. et al. Callosciurus melanogaster [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
GOONATILAKE, de, A.; NAMEER, P. O.; MOLUR, S. Funambulus layardi [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
RAJAMANI, N.; MOLUR, S.; NAMEER, P. O. Funambulus sublineatus [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
CHIOZZA, F. Hyosciurus ileile [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
TSYTSULINA, K. Marmota menzbieri [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
FRANCIS, C.; GUMAL, M. et al. Petinomys genibarbis [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
FRANCIS, C.; GUMAL, M. et al. Petinomys vordermanni [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
DUCKWORTH, J. W.; MEIJAARD, E. Rheithrosciurus macrotis [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
HELGEN, K.; APLIN, K. et al. Rubrisciurus rubriventer [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
COROIU, C.; KRYŠTUFEK, B.; VOHRALÍK, V. et al. Spermophilus citellus [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
HAFNER, D. J. et al. Spermophilus mohavensis [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
YENSEN, E. et al. Spermophilus townsendii [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
ÁLVAREZ-CASTAÑEDA, S. T. et al. Tamias bulleri [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
ÁLVAREZ-CASTAÑEDA, S. T. et al. Cynomys mexicanus [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
LINZEY, A. V.; ROSMARINO, N. et al. Cynomys parvidens [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
ZAHLER, P. Eupetaurus cinereus [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
RUEDAS, L. et al. Hylopetes sipora [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
RUEDAS, L. et al. Iomys sipora [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
BATBOLD, J. et al. Marmota sibirica [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
KERBIS PETERHANS, J. Paraxerus vincenti [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
FRANCIS, C.; GUMAL, M. et al. Petinomys lugens [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
APLIN, K.; DUCKWORTH, J. W. Pteromyscus pulverulentus [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
ÁLVAREZ-CASTAÑEDA, S. T.; CASTRO-ARELLANO, I.; LACHER, T. Spermophilus atricapillus [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
YENSEN, E. et al. Spermophilus brunneus [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
ÁLVAREZ-CASTAÑEDA, S. T. et al. Spermophilus perotensis [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
HELGEN, K.; APLIN, K. Sundasciurus fraterculus [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
LOWREY, C.; LINZEY, A. V. et al. Tamias palmeri [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
GRAMMONT, de, P. C.; CUARÓN, A. Tamiasciurus mearnsi [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
MOLUR, S. Biswamoyopterus biswasi [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
NAGORSEN, D. W. et al. Marmota vancouverensis [online]. IUCN, 2008 [cit. 2012-09-14]. (IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1). Dostupné online. (anglicky)
Literatura
ANDĚRA, Miloš a ČERVENÝ, Jaroslav. Atlas rozšíření savců v České republice: předběžná verze. IV., Hlodavci (Rodentia). Část 3, Veverkovití (Sciuridae), bobrovití (Castoridae), nutriovití (Myocastoriade) = Atlas of the mammals of the Czech Republic: a provisional version. IV., Rodens (Rodentia). Part 3, Squirrels (Sciuridae), beavers (Castoridae), coypus (Myocastoridae). Praha: Národní muzeum, 2004. 76 s. ISBN 80-7036-166-2.
HUETTMANN, Falk and STEINER, Moriz. Sustainable Squirrel Conservation: A Modern Reassessment of Family Sciuridae. Springer International PU., 2023. 384 s. ISBN 9783031235467, ISBN 3031235460.
MATĚJŮ, Jan et al. Záchranný program sysla obecného (Spermophilus citellus) v České republice = Action plan for the European ground squirrel (Spermophilus citellus) in the Czech Republic. 1. vyd. Praha: Univerzita Karlova v Praze, Přírodovědecká fakulta ve spolupráci s Agenturou ochrany přírody a krajiny České republiky, 2010. 80 s. ISBN 978-80-7444-001-4.
MATEO, Jull M. Early auditory experience and the ontogeny of alarm-call discrimination in Belding’s ground squirrels (Spermophilus beldingi). Journal of comparative psychology. 1996, vol. 110, no. 2, s. 115–124. ISSN 0735-7036. Dostupné z: https://mateolab.uchicago.edu/mateo_hr_calls.pdf
STEINER, Moriz & HUETTMANN, Falk. Distribution and density of the American Red Squirrel (Tamiasciurus hudsonicus) in the interior Alaskan old-growth forest for 2019. [Dataset.] Scholar Works UA. 2019-07-31. Dostupné z: http://hdl.handle.net/11122/10599
STEINER, Moriz & HUETTMANN, Falk. Justification for a taxonomic conservation update of the rodent genus Tamiasciurus: addressing marginalization and mis-prioritization of research efforts and conservation laissez-faire for a sustainability outlook. The European Zoological Journal. 2021, vol. 88, no. 1, s. 86–116. DOI: 10.1080/24750263.2020.1857852.