sídlo v regionu Toskánsko v Itálii From Wikipedia, the free encyclopedia
Pisa (/ˈpiːsa/, latinsky Pisae) je město v Itálii, v Toskánsku, hlavní město provincie Pisa. Leží v severozápadní části země, na obou březích řeky Arno, 10 km východně od jejího ústí do Ligurského moře. Město má rozlohu 185 km² a přibližně 89 000 obyvatel.
Pisa | |
---|---|
![]() | |
Poloha | |
Souřadnice | 43°43′ s. š., 10°24′ v. d. |
Nadmořská výška | 4 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+01:00 (standardní čas) UTC+02:00 (letní čas) |
Stát | ![]() |
Region | Toskánsko |
Provincie | Pisa |
![]() ![]() Pisa | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 185 km² |
Počet obyvatel | 88 737 (2023) |
Hustota zalidnění | 479,7 obyv./km² |
Správa | |
Oficiální web | www |
Telefonní předvolba | + 50 |
PSČ | 56121-56128 |
Označení vozidel | PI |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pisa je známá po celém světě svou Šikmou věží (Torre Pendente) a dalšími románskými budovami v komplexu místní katedrály na náměstí Piazza dei Miracoli („Náměstí zázraků“).
Pisa byla založena na ústí řeky Arno pravděpodobně Řeky. Podle latinských spisovatelů vznikla ve 13. století př. n. l., 550 let před založením Říma. Dočasně patřila Etruskům, v roce 1991 během archeologických vykopávek na území Garibaldiho arény byla zdokumentována zdejší etruská nekropole. Za starověkého Říma byla Pisa jedním z center vlády nad Středozemním mořem.
V středověku byla fakticky nezávislá Pisánská republika důležitým obchodním přístavem a jednou z námořních republik (repubbliche marinare).
Díky velkému přístavu Pisa živě obchodovala, stala se soupeřem Janova a Benátek. Ve 12. a 13. století ovládla Sardinii, Korsiku a většinu pobřeží směrem na jih. Teprve porážka v námořní bitvě s Janovem v roce 1284 a postupné zanášení přístavu bahnem ukončily toto zlaté období. V roce 1405 se město dostalo pod nadvládu Florencie. Medicejští podporovali vědu, umění a obnovili pisánskou univerzitu, na které koncem 16. století učil i zdejší rodák Galileo Galilei.
V novověku se ústí řeky zaneslo bahnem a posunulo, takže přístav zmizel. Místní univerzita se proslavila a v současné době je Pisa známé univerzitní centrum. Studenti zdejších tří elitních univerzit tvoří skoro polovinu obyvatel. Ve 20. století se Pisa stala turistickým městem.
Historické město leží na obou březích řeky Arno, které spojuje Ponte di Mezzo (Prostřední most). Sahá od nádraží na jihu a pevnosti Sangallo na jihovýchodě až po Piazza dei Miracoli na severozápadě. V jižní části města je kostel SM del Carmine, historické budovy univerzity jsou na severním břehu řeky blízko mostu. Uprostřed severní části leží náměstí dei Cavalieri a na západ od něho botanická zahrada.
neboli Náměstí zázraků, také Piazza del Duomo, (od roku 1987 součást Světového dědictví UNESCO) leží v severozápadní části historického města a je ohniskem turistického ruchu.
Od 15. st. bylo město rozděleno na čtyři části, čtvrtě a pojmenováno dle hlavního kostela v dané oblasti. Severozápadní část s Piazza dei Miracoli a hlavním náměstím Piazza dei Cavalieri je pojmenovaná dle dómu (Duomo di Santa Maria Assunta) Santa Maria, severovýchodní část dle stejnojmenného kostela San Francesco. Na levém břehu řeky Arno, na jihozápadě, leží Sant'Antonio, na jihovýchodě San Martino. Střed historického města pak leží na zmíněném Piazza dei Cavalieri. Zdejší paláce dei Cavalieri a del Orologio postavil slavný renesanční architekt Giorgio Vasari kolem 1560.
Kostely a chrámy (Seznam kostelů a chrámů v Pise)
Stavby
Náměstí a ulice
Pisa má několik muzeí a galerií, věnovaných italskému umění od 14. století. V Cantiere delle navi antiche jsou vystaveny vykopávky starého přístavu, včetně zbytků asi 30 římských lodí ze 3. až 7. století.
Městskou dopravu obstarává řada autobusových linek CPT. Pisa má vlastní letiště s pravidelným provozem. Přímé železniční spojení je do Florencie, Říma, Janova, Neapole, lokální železnice vedou do Luccy, Viareggia aj. Město leží na dálnici A11 Janov - Livorno.
Počet obyvatel