český politik a sportovní funkcionář, československý ministr železnic a protektorátní ministr dopravy From Wikipedia, the free encyclopedia
Jindřich Kamenický (17. listopadu 1879 Obořiště[1] – 27. března 1959 Příchovice) byl český a československý státní úředník a politik, koncem první republiky krátce ministr železnic, za Protektorátu ve 40. letech ministr dopravy.
Dr. Jindřich Kamenický | |
---|---|
![]() | |
čs. ministr železnic | |
Ve funkci: září 1938 – říjen 1938 | |
Předchůdce | Rudolf Bechyně |
Nástupce | Vladimír Kajdoš |
protektorátní ministr dopravy | |
Ve funkci: duben 1941 – květen 1945 | |
Předchůdce | Jiří Havelka |
Nástupce | zánik Protektorátu |
Stranická příslušnost | |
Členství | ČsND Národní souručenství |
Narození | 17. listopadu 1879 Obořiště ![]() |
Úmrtí | 27. března 1959 (ve věku 79 let) Příchovice ![]() |
Alma mater | Právnická fakulta Univerzity Karlovy |
Profese | sportovní manažer, právník a správní úředník |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Od listopadu 1918 byl úředníkem československého ministerstva železnic, v letech 1925–1938 na pozici sekčního šéfa. V roce 1919 byl zvolen předsedou Českého svazu fotbalového. V této době byl též místopředsedou oddílu SK Slavia Praha.[2][3] Roku 1938 byl přednostou odboru ministerstva železnic.[4] Od 22. září 1938 zastával post ministra železnic v první vládě Jana Syrového, kde setrval pouhých 12 dní do 4. října 1938.[4][5] Do vládních funkcí se vrátil ještě za Protektorátu, kdy se v dubnu 1941 stal protektorátním ministrem dopravy ve vládě Aloise Eliáše, vládě Jaroslava Krejčího a vládě Richarda Bienerta (od roku 1942 oficiálně ministr dopravy a techniky). Portfej si udržel až do zániku Protektorátu v květnu 1945.[6]
Po válce ho Národní soud roku 1946 odsoudil na pět let do těžkého žaláře.[7] Žalobce původně pro něj navrhoval 20 let vězení. Trest si odpykal a dožil na penzi u rodiny.[8]