opticko-mechanická zábrana vstupu světla From Wikipedia, the free encyclopedia
Clona je optickým zařízením, které reguluje nebo omezuje množství světla procházejícího objektivem fotoaparátu (dalekohledu, mikroskopu atd.). Je umístěna mezi čočkami tak, aby neomezovala zorné pole. Může být pevná, nebo proměnná v určitém rozsahu. Proměnná clona funguje podobně jako lidská oční zornice, tj. řídí množství světla, které dopadá na fotocitlivý materiál nebo obrazový snímač.
Poprvé použil clonu Noël Marie Paymal Lerebours v roce 1855. Jednalo se o otočnou clonu se třemi různými otvory, které se nastavovaly na přední straně objektivu. Lamelovou clonu snad vynalezl francouzský vynálezce a průkopník fotografie Nicéphore Niépce.
Velikost clony se udává pomocí clonového čísla:
Tedy platí, že čím větší otvor (apertura), tím menší clonové číslo. Množství světla, které dopadne za jednotku času na film nebo snímač, je nepřímo úměrné druhé mocnině clonového čísla. Dvojnásobné clonové číslo znamená čtvrtinu světla, proto se clonová čísla na objektivech uvádějí jako násobky odmocniny ze dvou (1,4 - 2 - 2,8 - 4 - 5,6 atd.), což odpovídá pokaždé polovičnímu množství světla. Clona se někdy uvádí ve tvaru f/<clonové číslo>, případně jako poměr či zlomek se clonovým číslem ve jmenovateli. Tento tvar se vžil právě proto, že při nezměněném clonovém čísle a měnící se ohniskové vzdálenosti se sice mění i velikost otvoru, ale množství světla dopadajícího na film nebo snímač za jednotku času se nemění.
Clonové číslo odpovídající maximálnímu možnému otevření clony se označuje jako světelnost objektivu. Máme-li tudíž objektiv s ohniskovou vzdáleností 40 mm a světelností značenou jako f/4 či 1:4, je maximální průměr otevřené clony 10 mm, což odpovídá clonovému číslu 4.
Pevná clona je obvykle mezikružím z tenkého černěného plechu. Užívá se hlavně v dalekohledech pro vyloučení paprsků odražených od stěn tubusu apod. Nejjednodušší proměnlivou clonou je otočný segment s otvory různé velikosti, které se dají přesunout do osy optiky. Objektiv tedy nabízí jen několik clonových čísel, změna clony je tudíž skoková.
Moderní fotoaparáty používají lamelovou (také "irisovou") clonu, kterou lze regulovat spojitě v jistém rozmezí. Lamelová clona má větší počet lamel srpkovitého tvaru z tenkého, černěného plechu. Jedním koncem jsou uchyceny otočně v těle objektivu, na druhém konci mají krátký kolíček, který se pohybuje v drážce otočného prstence, jímž se clona nastavuje. Díky tomuto uspořádání se otvor clony v širokých mezích mění, a přesto zůstává zhruba kruhový.