seznam členů Evropské unie From Wikipedia, the free encyclopedia
Evropská unie (EU) se skládá z 27 členských států. Každý členský stát je smluvní stranou zakládajících smluv unie, čímž jako subjekt má výsady a povinnosti vyplývající z členství. Na rozdíl od členů většiny mezinárodních organizací podléhají členské státy EU společným předpisům z důvodu jejich zastoupení ve společných legislativních a soudních institucích. Členské státy se musí vždy jednomyslně dohodnout, když má EU přijmout rozhodnutí týkající se obrany nebo zahraniční politiky. Subsidiarita je základním principem EU.
Plnoprávným členským státem Evropské unie se kandidátská země může stát po splnění Kodaňských kritérií:
Zakládajícími členy předchůdce EU – Evropského společenství uhlí a oceli byly v roce 1952 Belgie, Francie, Itálie, Lucembursko, Německo a Nizozemsko – takzvaná „šestka“. V roce 1957 pak bylo ustaveno Evropské hospodářské společenství a Euroatom. V roce 1967 byly tyto tři organizace sloučeny v Evropská společenství.
K prvnímu rozšíření tehdejších Evropských společenství došlo až o 21 let později, v roce 1973. V tomto roce byly za členy přijaty Dánsko, Irsko a Spojené království.
V roce 1981 se Evropská společenství rozšířila o Řecko, které bylo v roce 1986 následováno Portugalskem a Španělskem – rozšíření druhé a třetí, takzvané jižní.
V roce 1985 ES opustilo Grónsko po referendu.
V roce 1993 Maastrichtská smlouva ustavila Evropskou unii.
Znovusjednocení Německa 3. října 1990 zvětšilo tehdejší ES o šest spolkových zemí na území bývalé NDR. Oficiálně nešlo o rozšíření ES, nové země Spolkové republiky Německo převzaly její právní řád a i mezinárodní status.
Čtvrté rozšíření – zvané severní – v roce 1995 přidalo k EU další tři země: Finsko, Rakousko a Švédsko. Společně s těmito zeměmi vyjednávalo o členství v EU také Norsko, jehož obyvatelé ale nakonec vstup odmítli v referendu. Šlo již o jeho druhé odmítnutí členství v Unii – poprvé norští voliči zamítli členství v roce 1973. Norsko ale zůstává členem Evropské sdružení volného obchodu (ESVO).
Páté rozšíření EU – zvané východní – proběhlo 1. května 2004, kdy se Unie rozšířila o 10 zemí: Česko, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko.
Šesté rozšíření – Od 1. ledna 2007 jsou členy EU Rumunsko a Bulharsko.
Sedmé rozšíření proběhlo dne 1. července 2013, kdy se součástí EU stalo Chorvatsko.
Kandidátské země jsou Severní Makedonie, Turecko, Černá Hora, Srbsko, Albánie, Moldavsko, Ukrajina a Bosna a Hercegovina (stav k prosinci 2022).
Odstoupení: 31. ledna 2020 Po referendu odstoupil stát Spojené království.
Stát | Vstup | Obyvatel (rok 2019)[1] |
% obyvatel EU | Rozloha (km²)[2] |
Skutečný HDP (€/obyvatele/rok) (rok 2018)[3] |
HDP přepočtený v paritě kupní síly (€/obyvatele/rok)[4] |
% HDP v PPP (100% = průměr EU27)[5] |
Křesel v EP (k 2024) |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | 1952 | 11 455 519 | 2,56% | 30 528 | 35 600 | 35 100 | 116% | 22 |
![]() | 2007 | 7 000 039 | 1,57% | 110 879 | 6 550 | 15 200 | 50% | 17 |
![]() | 2004 | 10 649 800 | 2,38% | 78 867 | 17 620 | 30 000 | 91% | 21 |
![]() | 1973 | 5 806 081 | 1,30% | 43 094 | 48 260 | 38 300 | 127% | 15 |
![]() | 2004 | 1 324 820 | 0,30% | 45 228 | 15 090 | 24 700 | 82% | 7 |
![]() | 1995 | 5 517 919 | 1,23% | 338 145 | 36 890 | 33 500 | 111% | 15 |
![]() | 1952 | 67 012 883 | 15,00% | 643 801 | 32 830 | 31 500 | 104% | 81 |
![]() | 2013 | 4 076 246 | 0,91% | 56 594 | 11 990 | 19 100 | 63% | 12 |
![]() | 1973 | 4 904 240 | 1,10% | 70 273 | 57 960 | 56 800 | 188% | 14 |
![]() | 1952 | 60 359 546 | 13,51% | 301 340 | 26 760 | 28 900 | 96% | 76 |
![]() | 2004 | 875 899 | 0,20% | 9 251 | 23 770 | 26 300 | 87% | 6 |
![]() | 2004 | 2 794 184 | 0,63% | 65 300 | 13 310 | 24 500 | 81% | 11 |
![]() | 2004 | 1 919 968 | 0,43% | 64 589 | 12 180 | 21 300 | 71% | 9 |
![]() | 1952 | 613 894 | 0,14% | 2 586 | 83 470 | 77 100 | 256% | 6 |
![]() | 2004 | 9 772 756 | 2,19% | 93 028 | 12 560 | 21 300 | 71% | 21 |
![]() | 2004 | 493 559 | 0,13% | 316 | 21 630 | 29 700 | 98% | 6 |
![]() | 1952 | 83 019 213 | 18,58% | 357 022 | 35 860 | 37 400 | 124% | 96 |
![]() | 1952 | 17 282 163 | 3,87% | 41 543 | 41 540 | 39 100 | 130% | 31 |
![]() | 2004 | 37 972 812 | 8,50% | 312 685 | 12 430 | 21 500 | 71% | 53 |
![]() | 1986 | 10 276 617 | 2,30% | 92 090 | 18 110 | 23 000 | 76% | 21 |
![]() | 1995 | 8 858 775 | 1,98% | 83 871 | 37 810 | 38 600 | 128% | 20 |
![]() | 2007 | 19 414 458 | 4,34% | 238 391 | 8 740 | 19 600 | 65% | 33 |
![]() | 1981 | 10 724 599 | 2,40% | 131 957 | 17 780 | 20 600 | 68% | 21 |
![]() | 2004 | 5 450 421 | 1,22% | 49 036 | 15 560 | 23 600 | 78% | 15 |
![]() | 2004 | 2 080 908 | 0,47% | 20 273 | 20 170 | 26 500 | 88% | 9 |
![]() | 1986 | 46 937 060 | 10,50 % | 505 370 | 24 880 | 27 700 | 92% | 61 |
![]() | 1995 | 10 230 185 | 2,29% | 450 295 | 43 810 | 36 700 | 122% | 21 |
![]() | 27 členů | 446 824 564 | 100 | 4 236 352 | 30 120 | 30 200 | 100% | 720 |
Statut „nejvzdálenějšího regionu“ má devět území.[6] Jmenovitě jsou to:
Zámořské země a území (anglicky overseas countries and territories) je souhrnné pojmenování pro území pod správou Francouzské republiky, Dánského království a Nizozemského království.[8][9] Následující výčet území je platný k 1. únoru 2020.
Několik území, která jsou plnohodnotnou součástí EU, je vyjmuto z celní oblasti EU. Jedná se:[11]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.