Svatý Emerich (Imrich, maď. Imre, lat. Emeric, Emericus, Hemmericus, Emmerich, 1000/1007? – 2. září 1031) byl uherský kníže z dynastie Arpádovců, prvorozený syn prvního uherského krále sv. Štěpána I. a jeho manželky, královny Gisely Bavorské. Jeho dědečkem po matce byl římský císař Jindřich II. z dynastie Otonů.
Svatý Imrich | |
---|---|
![]() | |
kníže | |
Narození | kolem 1000–1007 Székesfehérvár, Uhry |
Úmrtí | 2. září 1031 Transylvánie, Uhry |
Příčina úmrtí | lovecká nehoda |
Svátek | 5. listopadu |
Rodiče | Štěpán I. Uherský a Gisela Bavorská |
Místo pohřbení | Bazilika Nanebevzetí Panny Marie |
Státní občanství | Maďarsko |
Svatořečen | 1083 |
Uctíván církvemi | římskokatolická církev a církve v jejím společenství |
Atributy | meč, lilie, knížecí koruna |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jméno Emmerich je spojením dvou germánských (původně visigótských) obsahových částí: Emme (Alme) s významem obecnosti a Rich vládce, vlastník. Celkem by odpovídal slovanský tvar *Vesvlad resp. Vladimír. Jméno má v různých jazycích různé podoby - Emeric, Emery, Emory, Emrik, Americus, Amerigo.
Úcta ke svatému Emerichovi vedla k tomu, že se jméno ve formách Emery, Emory, Emrik, Americus, Amerigo, Americo rozšířilo po celé Evropě souběžně se jménem Heinrich jeho dědečka, císaře Jindřicha II. Jménem v italské variantě byl pokřtěn florentský mořeplavec Amerigo Vespucci, po kterém nazval jeho kartograf nově objevený a Vespucim identifikovaný světadíl America.
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/Magyar_szent_kir%C3%A1lyok_szepeshelyi_olt%C3%A1r.jpg/640px-Magyar_szent_kir%C3%A1lyok_szepeshelyi_olt%C3%A1r.jpg)
Výchovu a vzdělání svého syna a nástupce na trůn svěřil sv. Štěpán I. benediktinskému podle legendy mnichovi sv. Gerardovi (Gellértovi z Čánadu), pozdějšímu čanádskému biskupovi a klášteru benediktinů v Pannonhalmě.
Imrich byl údělným knížetem v Nitře. Štěpán I. měl v úmyslu předat mu vládu v Uhersku ještě za svého života. Na následky zranění způsobeného divočákem při lovu v Bakoňském lese u kláštera Bákonybél však Imrich zemřel roku 1031 . Jediným historickým pramenem k jeho životu jsou Hildesheimské anály.[1] Další příběh byl vytvořen uherskými legendami.
Imrich byl pohřben v Mariánské bazilice v Székesfehérváru, stejně jako o sedm let později jeho otec. Byl kanonizován zásluhou krále Ladislava I. v roce 1083 papežem sv. Řehořem VII. a spolu s ním byli svatořečeni i jeho otec král sv. Štěpán I. a jeho vychovatel biskup sv. Gerard. K tomuto aktu byly jejich ostatky vyzdviženy z hrobu na oltář.
V kalendáři římskokatolické církve na Slovensku připadá jeho svátek na 5. listopad, v jiných zemích na 4. listopad.
Emerichův hrob v Mariánské bazilice v Székesfehérváru se stal předmětem úcty po roce 1083. Během 15.-16. století byl osmanskými Turky vypleněn a během 18.̠a 19. století obnoven. K nejstarším památkám patří gotická freska v Assisi, gotický oltář ve Spišské Kapitule a stříbrný gotický relikviář v pokladnici katedrály v Ostřihomi, jehož objednávka byla připisována sv. Ladislavovi.
Emerich bývá vyobrazen jako dítě či mladý rytíř, hlavním ikonografickým atributem je lilie jako symbol mravní čistoty, a knížecí koruna korunního prince. Jeho kult byl vždy spojen s jeho otcem a dalšími panovníky – patrony Uherského království. Vyobrazen bývá také jako dítě, odevzdané na výchovu benediktinům, zaslíbené Panně Marii. V legendárních scénách se objevuje při nehodě na lovu. Jeho vyobrazení se vyskytuje se v zemích bývalé Uherské koruny, zemích uherského vlivu. Jméno se za vlády císaře Jindřicha II. a za vlády uherských Anjouovců rozšířilo také v Německu, relikviář sv. Emericha je chován v dómské pokladnici v Cáchách. Emerich patřil k patronům uherských benediktinů.
Výběr movitých památek
- Simone Martini: gotická freska z kostela v Assisi, 14. století
- Svatí uherští panovníci Ladislav, Emerich a Štěpán, oltářní křídlo, 1478, Spišská Kapitula
- Oltářní obraz z kostela sv. Emericha v Pátech: Svatý Štěpán předává malého Emericha do výchovy sv. Gellértovi a benediktinům do kláštera v Pannonhalmě, nad scénou v oblacích žehná sv. Anastázius (Radla), zakladatel kláštera. Obraz kolem roku 1875 namaloval Károly Jakobey, z kostela v Pátech byl po roce 1956 předán do Regionálního muzea v Székesféherváru, kde je dosud.
- Svatí Vojtěch, Martin z Tour, Štěpán I. a jeho syn Emerich se štíty jako patroni proti Turkům, nad nimi v oblacích sv. Ladislav klečí před Pannou Marií a Ježíškem. Barokní oltářní obraz z jezuitského kostela sv. Ignáce v Győru, 1642
- Oltářní obraz sv. Štěpána, která zaslibuje svého syn Emericha Panně Marii; Bratislava, dóm
- Sochy uherských patronů (sv. Vojtěch, Anastázius, Štěpán a Emerich) s Pannou Marií na severním portálu katedrály v Košicích, 19. století
Výběr kostelů
- Sv. Vojtěch, Martin, Štěpán a Emerich, Győr, 1642
- Jan Ignác Cimbal: Sv. Emerich
- Oltář sv. Štěpána a Emericha, Bratislava
- Relikviář, katedrála v Ostřihomi
- Emerich předán benediktinům, asi 1875
- Okno z katedrály v Kluži, 19. století
- Barokní socha z kostela v Kematen
- Socha v Máriaremete, 19. století
- Severní portál dómu, Košice
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.