termín v biblické teologii pro slova a vztah Boží k jeho vyvolenému lidu From Wikipedia, the free encyclopedia
Smlouva je v biblické teologii termín pro slova a vztah Boží k jeho vyvolenému lidu. Přeneseně se tak nazývají i svaté texty, obvykle tradované v Bibli jako Starý zákon a Nový zákon či pod názvy Stará smlouva a Nová smlouva (tyto termíny běžnější v evangelikálním prostředí).
V SZ je slovo smlouva překladem hebrejského výrazu berît, závažné ujednání. Smlouvu mohou mezi sebou dále uzavřít jednotlivci či národy. Při uzavření smlouvy byly pořádány oběti a jiné smluvní rituály. Obětované zvíře třeba sloužilo později jako společný pokrm.
V řeckém překladu SZ (Septuaginta) se slovo berít zpravidla překládá výrazem diathéké, což spíše znamená poslední vůli.
V NZ se slova diathéké – smlouva užívá při popisu zjevení Božího, dále při ustanovení večeře Páně. U apoštola Pavla je smlouva symbolem pro Zákon, Starou smlouvu. Tu naplnil Ježíš Kristus a dále je tu Nová smlouva, kterou představuje příchod Ježíše reformujícího Zákon. Skrze Ježíše Bůh jedná novým způsobem.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.