Vládce kmenového svazu Slovanů nazývaného Sámova říše asi 623-658. Také označován jako: původem franský kupec nebo prabulharský kníže; nebo slovanský kněz (nedoloženo). From Wikipedia, the free encyclopedia
Sámo (latinsky Samois,[1] řecky Σάμο, v cyrilici Само/Шамо; † 658 – 661) byl vládce kmenového svazu Slovanů existujícího v 7. století a označovaného jako Sámova říše. O jeho životě a osobnosti je jen velmi málo dokladů, latinsky psané zprávy o něm se nacházejí především ve 48. kapitole Fredegarovy kroniky, ale také ve spisu o pokřtění Bavorů a Karantánců. Sjednotil slovanské kmeny k obraně proti Avarům a Frankům. Svými válečnými a vůdcovskými dovednostmi si získal mezi Slovany vysoké postavení a nakonec pod jeho vedením vznikla jakási „říše“ – tedy Sámova říše, popřípadě Sámův kmenový svaz. Slovanské kmeny pak roku 631 zvítězily i v bitvě u Wogastisburgu proti franskému králi Dagobertovi I. Po Sámově smrti se ale jeho říše pravděpodobně rozpadla.[2]
Sámo | |
---|---|
vládce „Sámovy říše“ „Rex Sclavorum“ („král Slovanů“) | |
![]() Domnělé vyobrazení Sáma v rotundě svaté Kateřiny | |
Doba vlády | 623?–658/661? |
Náboženství | pohan |
Narození | 600? Schongau |
Úmrtí | 658–661? |
Potomci | Moravod |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Podle Fredegara byl Sámo původně franský kupec z „kraje senonského“ (latinsky pago Sennonago), který měl roku 623 přijít i s dalšími kupci ke „Slovanům zvaným Vinidové“. Fredegar ho ve své kronice popisuje výrazem „národností Frank“, maje možná na mysli místo narození, nikoli etnický původ. Mohl tedy pocházet ze svébských Semnonů,[3] galských Senonů, nebo jako alpský Karantánec či dalmatský Chorvat[4] na se(m)nonském území působit. (V „pago Sennonago“ byla někdy viděna přímo města Sens, Soignies a další.) Někteří usuzují – podle jména – i na židovský původ.[5][6]
Již zmíněný salcburský traktát Spis o pokřtění Bavorů a Karantánců (Korutanců), který je anonymní a pochází z 9. století, se o Sámovi zmiňuje jako o „Slovanovi“ a „vévodovi“, který vládl v Korutanech.[7][8][9]. Někdy bývá mylně označován za krále. Ve Fredegarově kronice se píše, že si ho Slované za krále vyvolili.[10] I v jiných pramenech franské provenience však bývají kmenová knížata (latinsky dux) někdy považována za krále (latinsky rex).[10] Sámo je ve Fredegarově kronice označován za pohana, ačkoliv Frankové přijali křesťanství už kolem roku 496.
Existuje podobnost s hebrejským jménem Samuel.[6] Jméno Samo je nicméně též variantou Zena/Jana;[11][12] různé teoretické obdoby (Sanomír/Samomír, Samoslav,[13] Samohrd,[14] Záboj[15] aj.), třebaže často odmítnuty jako neprůkazné,[16] jsou pak již zřetelně slovanské.[13] Lze uvažovat i zkomolený zápis podobného jména (např. Sávo, Sarbo).[17][18] Objevily se i názory, že jde o pouhé vyjádření národnosti (Suavo),[19] nebo panovnického titulu.[20]
Část Slovanů žijících na území dnešní České republiky, především na jižní Moravě, byla po řadu let vystavena loupeživým nájezdům a násilnostem Avarů, jejichž říše se rozkládala v dnešním Maďarsku. Sámo přišel se svým silně ozbrojeným doprovodem ve čtyřicátém roce panování franského krále Chlothara II., tedy v letech 623 až 624, právě v době, kdy vypukla slovanská vzpoura proti Avarům. Důvodem jeho příchodu byla pravděpodobně snaha ochránit vlastní obchodní zájmy ohrožené válečným konfliktem.
„ | Ve čtyřicátém roce Chlotharova panování spojil se člověk jménem Sámo, národností Frank z kraje Sennonago, s větším počtem kupců a vydal se ke Slovanům, příjmím Venedům, aby provozovali obchod. Slované počali již tehdy povstávat proti Avarům, příjmím Hunům, a proti jejich králi Chákánovi.[9] | “ |
— Historia Francorum |
Sámo se přidal na stranu Slovanů a společně podnikli výpad proti Avarům. Ve vítězném boji údajně prokázal takovou statečnost a velitelskou dovednost, že byl zvolen za krále. Není známa přesnější poloha nebo rozsah Sámova kmenového svazu, ale pravděpodobně zaujímal dnešní Čechy a Moravu a zasahoval až na území severozápadně od Čech osídlené polabskými a posálskými Srby[21]. Záznamy franského kronikáře Fredegara popisují další vývoj těmito slovy:[21]
Za jeho vlády svedli Vinidové mnoho bojů s Huny a díky jeho rozvaze a schopnosti Huny vždy přemohou. Samo měl dvanáct manželek z rodu Vinidů a měl od nich dvaadvacet synů a patnáct dcer.
Později se Sámovi Slované dostali do konfliktu s franskou říší. Její vládce Dagobert I. chtěl rozšířit svou vládu dále na východ a napadl slovanská území pod záminkou pomsty za násilí údajně spáchané na franských kupcích. Dagobert I. byl v roce 631 poražen v bitvě u slovanského hradiště Wogastisburgu. Bitva probíhala tři dny. Nebojovalo se nepřetržitě, spíše to byly dny opakovaných pokusů dobýt slovanskou pevnost.[22] Přesné místo, kde se pevnost Wogatisburg nacházela, není známo a dodnes se po něm pátrá. Jedním z mnoha míst, kde pevnost Wogastisburg mohla stát, je hradiště Rubín na Podbořansku.[23][24]
Sámo zemřel pravděpodobně mezi roky 658[25] až 661[26]. O dalším vývoji jeho říše, která nebyla skutečným státním útvarem s pevnou organizací, není nic známo. Předpokládá se, že slovanské kmeny se od sebe opět oddělily a vyvíjely se samostatně. Hlavním cílem kmenového svazu bylo sjednotit Slovany k obraně proti Avarům a Frankům a usnadnit jejich kořistnické výpravy proti sousedům. Jakmile avarské a také franské nebezpečí pominulo, svaz se rozpadl.
Pozdní prameny uvádějí jako Sámova pokračovatele jeho údajného syna Moravoda. Ten ovládal snad jen území dnešní Moravy a jeho rod měl navazovat na historické Mojmírovce. Historikové toto však jednoznačně zpochybňují, jelikož jde o barokní záznamy Tomáše Pěšiny z Čechorodu a Gelasia Dobnera, kteří se inspirovali dynastickým mýtem v Čechách.
V roce 773 se připomíná kníže Sámo,[27] který se – společně se čtyřmi dalšími pohanskými vévody (Drochus, Henricus, Hermannus Aurelius, Theodorus)[28] ze Slovinského Hradce[29] – postavil salcburskému biskupu Virgilovi a korutanským knížatům Waltunkovi (Valdungus), Karastovi (Carastus) a Chitomarovi, podřízeným Bavorskému vévodství, v povstání na Gosposvetském poli (Maria Saal).[30] Rebelie, vedená (mužem s ne zcela slovanským jménem[31]) Hermannem Aureliem,[28] byla poražena a pohanští vévodové zabiti. Nic nepomohlo, že dřívějším salcburským biskupem byl (Sámův) téměř jmenovec Samolus († 680).[32]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.